Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det var en gang for lenge siden at et kongerike levde i fred og fordragelighet.
De trodde ikke at de hadde noe å frykte.
Men i skyggene lurte
en svær, forferdelig ondskap.
Uhyret angrep uten forvarsel
og la alt i ruiner på sin vei.
Men da det var som mørkest, steg en helt fram.
Navnet hennes var Gloreth.
Tilbake til skyggene, hvorfra du kom!
Gloreth lovte dyrt og hellig at folket hennes aldri skulle komme i fare igjen.
Derfor skapte hun en ridderelitestyrke og bestemte at etterkommerne deres
skulle beskytte kongeriket i generasjon etter generasjon.
Men vil du leve lykkelig i alle dine dager,
så kan du aldri slutte å være på vakt.
For uhyrene fins alltid der ute.
1000 ÅR SENERE
God kveld, folkens. Vi sender direkte fra Glorodomen.
-Richard Ridder. -Alamzapam Davis.
Og i kveld er kvelden knekter blir knekter!
-Stemmer ikke det? -Jo, Richard.
Dette er også den mest kontroversielle ridderseremonien på tusen år.
Spenningen er til å ta og føle på.
Kom! Det begynner!
For nå legges tradisjonen til side. Kongeriket endrer seg på grunn av én mann.
Ballister.
Gategutten med den umulige drømmen om å bli ridder.
Jeg skal drepe uhyrer og beskytte kongeriket vårt!
Noe som var umulig, helt til dronningen selv fattet en sjokkerende avgjørelse.
Nei, han kommer ikke fra en adelig slekt,
men han kan ha en helts hjerte.
Ballister utnyttet muligheten og gikk ut som beste elev i klassen.
Der gikk også ingen ringere enn…
-Ambrosius Gyldenlem. -Hei.
En direkte etterkommer av selveste Gloreth,
og ridderen en hel generasjon har ventet på.
Med Ballister i rekkene blir for første gang
sikkerheten vår lagt i hendene på en ikke-adelig.
-Jeg føler meg ikke trygg. -Det var ikke det Gloreth ønsket.
Håper dronningen vet hva hun gjør.
I kveld gjenstår det bare å stille ett spørsmål.
Vil kongeriket godta en knekt som kanskje ikke er perfekt?
VERDIG?
Vil kongeriket godta en knekt som kanskje ikke er perfekt?
Greit.
Og skal Ballister være tungsindig på den største dagen av hans liv?
Jeg er ikke tungsindig. Jeg bare… tenker. Dette er tenkefjeset mitt.
Du… Tenkefjes. Se på meg.
Du var bedre enn oss og jobba hardere enn alle sammen.
-Du kommer til å bli ridder, Bal. -OK. OK.
-Men hva om de fortsatt hater meg? -Ingen hater helten i kongeriket.
De kommer til å elske deg.
Som jeg gjør.
Mine lorder og ladyer. Ridderseremonien begynner straks.
Sverdet ditt.
Sverdet ditt. Og ikke rør.
-OK. Slapp av. -Sverdet ditt.
Hei, Ballister. Hør her, mann. Jeg vet at jeg alltid har behandla deg hardhendt.
-Jeg mente aldri at du hørte hjemme her. -Og?
Og hva da?
Trodde du jeg skulle fortsette? Si unnskyld for hvordan jeg behandla deg?
Herregud! Noe så festlig. Du er så dum. Elsker det. Det er morsomt.
Hei, dere! Han trodde jeg ville unnskylde for å ha behandla ham som søppelet han er!
-Sverdet ditt? -Takk.
-Mr. Ballister? -Væpner!
Ta et bilde med en ekte ridder, ikke en stakkar!
Gi meg fem!
-Slå til. Kom igjen! -Kan jeg bare…
Kadetter.
Det fins ikke noe større kall enn å beskytte kongeriket fra ondskap.
Dere må alltid følge med,
aldri bli svake og alltid følge Gloreths vilje.
-Ja, Direktør! -Takk, Direktør.
Takk, Direktør.
-Takk, Direktør. -Takk, Direktør.
Ballister. I dag får kongeriket se deg for den du virkelig er.
Takk, Direktør.
-Direktør. -Takk, Direktør.
Gullunge.
Hva mener du? Er jeg yndlingen hennes?
Her kommer kongerikets aller nyeste helter!
Gyldenlem! Gyldenlem!
Mine lorder og ladyer. Hennes Majestet Dronningen.
Og her kommer et rop.
Jeg erklærer deg herved Sir Ambrosius Gyldenlem, kongerikets helt.
Reis deg opp, ridder.
Nå skjer det.
-Dette øyeblikket har jeg gledet meg til. -Takk, Deres Majestet.
Mitt folk. Fra og med i dag
skal enhver av dere som ønsker det, kunne holde sverdet.
Hvis dere gjør dere fortjent.
Jeg har sett denne unge mannen gjøre seg fortjent til det mange ganger.
Sverdet ditt.
Jeg erklærer deg herved Sir Ballister Bråhjerte,
kongerikets helt!
SIR BALLISTER BRÅHJERTE
-Bråhjerte! -Ja!
-Bråhjerte! Bråhjerte! -Ja!
Bråhjerte! Ja!
Bråhjerte! Bråhjerte!
Gratulerer, sir Bråhjerte.
Måtte en ny epoke med helter begynne med deg.
Arrester ham! Han drepte dronningen!
-Ta ham! -Ja, han drepte dronningen!
Ikke alle får leve lykkelig i alle sine dager.
Hvis man ikke bor i et sånt kongedømme.
KONGEDØMME
KONGEDUMME
Dette er ikke en sånn historie.
Dronningdreperen går fortsatt fri.
Alle er redde.
Frik!
Ikke siden Gloreths uhyre har noe vært så sterkt hatet.
-Skulle aldri blitt ridder. -Han var ikke en av oss, hata oss.
-Han er ondskapsfull. -Hører ikke hjemme i kongeriket.
-Han er et uhyre. -Han er perfekt.
DRONNINGDREPER PÅ FRIFOT
-Det var rart. -Hei, sjef.
Elsker det hemmelige skjulestedet.
Søppelen og lukten av tristhet binder alt sammen.
-Vent. Hvem er du? -Navnet er Nimona.
-Og hvordan… -Ja! Rå arm!
-Blødde den mye? -Hva?
-Fikk du beholde den gamle? -Nei. Slipp!
Hva feiler det deg?
-Å! Kan jeg få den? -Hva? Legg den ned.
-Det der er ikke for småjenter. -"Småjenter"?
-OK. Hvor gammel tror du at jeg er? -Jeg vet ikke. Ti?
-Hjelp meg. Eldre eller yngre? -Du treffer ikke mange barn?
Nei. Slik vil jeg at det skal være. Nå må du gå.
-Men jeg er her pga. jobben. -Jobben? Hva slags jobb?
Alt står her i søknaden.
Dette er bare en bunke tegninger. Veldig foruroligende tegninger.
Det er meg, jo.
På et neshorn, som spidder vakter som menneskelig kebab.
Ja. Liker du det?
Litt visuell hjelp ville få CV-en min til å skinne.
-Hva? -Her oppe.
-Angående jobben… -Hvilken jobb?
Som din høyre hånd. Jeg hjelper deg å gjøre det som må til
for å ta hevn på verdenen som avviste deg. Skal vi ligge lavt til de ikke husker deg?
Og så stiger vi opp som en fyrig fugl Føniks fra asken og styrter regjeringen!
Eller så kan vi bare snakke.
Poenget er at jeg gjør hva enn ditt mørke hjerte begjærer. Din høyre hånd er her.
-trenger ikke… -Alle skurker trenger det.
-Jeg er ikke… -Flott drapsvegg!
-Drapsvegg? -Dine neste mål?
-Nei… -Hvem først?
MOTIV?
-Et skikkelig dra-til-tryne. -Riktig. Han er det.
Nei. Vent. Dette er ingen drapsvegg!
-Det er en… uskyldighetsvegg? -Uskyldighetsvegg, ja.
-Vent. Sier du at du ikke er en skurk? -Ja!
-Ja, du er det? -Nei! Nei, jeg er ingen skurk. Nei.
Å.
Er du skuffa over at jeg ikke er morder?
Litt, ja.
-Vet du hva? Det holder. -Å?
Den virkelige skurken går fri. Jeg trenger hjelp. Ikke fra deg.
Greit! Hvem fra, da? Han som skar av deg armen?
-Seriøst? -Det er innvikla, OK?
-Kos deg med å bli arrestert. -Jeg kommer ikke til å bli arrestert!
Morder.
-Skal vi kjøpe lunsj? -Ja. Jeg elsker lunsj.
Dere måtte ta armen, altså?
-Ballister? -Direktør?
Jeg er uskyldig. Jeg sverger på Gloreths navn.
Jeg vet ikke hvordan det… Hvordan det skjedde.
Vi så alle hvordan det skjedde.
Jeg føler meg så dum.
Jeg stolte jo på deg. Dronningen hadde tro på deg.
Hun trodde at en som deg kunne bli helt.
-Og så kostet det henne livet. -Direktør. Vær så snill.
Du vet at jeg elsker dronningen. Jeg elsker Institusjonen. Snakk med Gyldenlem.
-Kan jeg få snakke med Gyldenlem? -Han er like knust som resten av riket.
Du får ikke snakke med noen mer, Ballister.
Vær så snill! Bare hør på meg.
Nei. Den feilen gjør jeg ikke igjen.
Gi meg en sjanse, Direktør.
Vi ga deg en sjanse.
Men jeg gjorde det ikke!
-Jeg sa jo det. -Godeste Gloreth!
-Hei, sjef. -Hva? Hvordan…
Hvordan jeg visste at dette ville skje?
Fordi at når alle ser på deg som skurk, så er det det du er.
Da ser de bare på deg på én måte, uansett hvor hardt du prøver.
Du gjorde et godt forsøk, da. Du hadde et visst håndlag med det.
-Takk. -Ikke takk meg ennå.
-Jeg må fortsatt få deg ut. -Vent. Hvordan kom du deg ut?
-Jeg kan koden. -Feil passord.
Etter deg.
Ikke? Du kan vel sitte her i resten av evigheten, da.
Se musklene sakte visne hen og huden begynne å råtne,
at neglene blir lange, krøllete klør.
Du vet at det ikke er toalett der.
OK. Men da går jeg først.
-Ser du noen… -Dreper jeg dem.
Gjemmer du deg! Ser du noen, gjemmer du deg.
Greit. For vi skal fortsatt ødelegge ting.
Overhodet ikke.
Her burde det kry av vakter.
Hvordan kom du deg forbi…
dem?
De var sånn da jeg kom hit.
-Ta dem! -Stopp dem!
-Her borte! -Angrip!
Den enarmede klubben skal straks få nye med-lemmer. Tok du den?
-Er det for tidlig? -Morder!
Han er en morder… Moro-morder.
-Har du en plan? -Dette er planen!
Får deg ut, så kaos, ødeleggelse og noe. Så vinner vi.
Den gode gamle "og noe"-planen er elendig!
Bedre enn "sitte i mørket og sutre uten do"-planen din.
Jeg sutra ikke!
Dronningdreper!
Riddere sutrer ikke. Vi grubler. Jeg grubla.
Greit. Vet du hva? Kan vi ikke gjøre det på din måte?
Drep ham, henne og alle sammen!
Bal?
-Ambrosius. -Prosit.
Å. Din nemesis.
-Nemesis? -Dronningdreper!
-Se! Der er Gloreth! -Hvor?
-Åpne døra. -Ingen utgang, nei. Min feil.
Så du hvordan han så på meg? Han tror virkelig at jeg drepte dronningen.
Alle tror at du drepte henne.
-Skjerp deg. -Hvorfor gjorde du det?
Jeg kan få oss ut, men nå blir det tøft.
-Det blir tøft? -Ikke få hetta.
Hvordan kan jeg love det?
-Du får bare stole på meg. -Hvorfor stole på deg?
-Ellers dør du i dette skapet. -Dør?
-Lov meg! -Jeg lover.
-Lover du? -Kors på halsen.
-Si det igjen. -Jeg lover!
-Jøss. Selv når du ser hornet? -Horn? Som en trompet?
-Bare lov! -Jeg lover at jeg ikke får hetta…
Dette er delen der du løper.
Kom dere ut, alle sammen!
-Ja! -Å nei!
Nei! Hold deg unna! Dette skjer ikke!
Å nei. Godeste Gloreth!
Neshorn?
-La ham være i fred! -Ta den!
-Nei! Ikke trappene! -Trapper! Ikke trappene!
-Hva er du for noe? -Jeg er Nimona!
-Jente og neshorn? -Jeg er mange ulike ting.
Hva er det som skjer?
-Går det bra? -Nei!
-Du lovte. -Akkurat!
Akkurat. Du lovte å ikke få hetta.
-Ta til høyre! -Å!
Stans!
Dette gulvet er overraskende stabilt. Der, ja.
-Er det kaldt her? -Hjelp meg!
-Du. Du gjorde det med vilje. -Du lærer raskt, sjef. Ja.
Nei. Vi må komme oss ut herfra.
Nei! Vi skal ikke ned!
Det er ei trapp der! Ikke ned der!
Ja!
Noe og noe, og så vinner vi.
Metall.
Hei, sjef!
-Hvor lenge sov jeg? -I femten år.
I femten år?
Ikke vær så lettlurt, da. Bare i et par timer. Frokosttaco?
Vent. Det siste jeg husker, er at vi var i et lagerrom.
Og nå… Hvordan havna jeg her?
-Jeg dro deg etter meg i elleve kilometer. -Hva skjedde?
-Du slo hodet i fortauet noen ganger. -Alt er helt tåkete.
Sier du det? Du takket meg og sa at du sto i evig gjeld til meg,
at vi alltid skulle være bestevenner.
Sånn var det. Jeg har pynta stedet.
Sorterte våpnene etter dødelighet,
gjorde stedet barneusikkert, åpnet all giften
og trakk noen rustne spiker én cm ut av gulvplankene.
Jeg gjorde det mye mer ondskapsfullt-aktig her.
Ondskapsfulle Aktig! Flott skurkenavn. Bytt navn.
-Det skjer ikke. -Samme det, Aktig.
Jeg har også oppdatert drapsveggen din.
Oi.
Jeg har laget noen planer for hevn, tortur og gode, gamle forbrytelser.
Neshorn.
Du ser skremt ut. Du lovte å ikke få hetta.
Du er ikke menneskelig.
-Ser du etter noe? -Sverdet mitt.
-Det eksploderte. Husker du det? -Du er et mo…
Hva da? Morfar? Mariachi? Mungbønne?
-Du er et monster. -Ikke kall meg det!
Nei. Selvsagt ikke.
Du er åpenbart ikke et digert, ildsprutende… Du vet…
Men du driver med de der skifte-skifte-ham-greiene.
Og du er ei jente som kan bli…
-Hva er du? -Jeg er Nimona.
-Nei. Det er ikke noe svar. -Folk blir ikke bare til andre ting.
-Jeg gjør det. -Greit. Da har jeg en million spørsmål.
Du får ett.
-Hvorfor hjelper du meg? -Fordi jeg kjeder meg.
Og fordi alle hater deg også.
VÆPNER
Væpneren må vite noe.
Det var han som ga meg sverdet. Sverdet som…
Som…
Trenger du å snakke med væpneren? Da drar vi og dreper… Henter ham.
Vi drar og henter ham. Du og jeg.
Nei. Overhodet ikke. Det du driver med? Det er for mye. Nei.
Eller: "Takk for at du redda livet mitt." Tre ganger, om du holder tellinga.
Men du har rett. Du klarer nok dette alene.
Nå som hver eneste ridder er ute etter deg. Lykke til.
-Vent. -Ja, Ondskapsfulle Aktig?
-Jeg… -Jeg er med.
Når vi har fått renvaska navnet ditt, er jeg din offisielle høyre hånd for alltid.
Det kan du ikke ta tilbake. Avtale?
-Vet ikke om det er greit for meg. -Ikke tenk for mye.
-Kan du bare være deg selv, er du snill? -Nå henger jeg ikke med.
-Den jenta du er. -Men jeg er ikke noe jente.
Jeg er en hai.
Har du noen gang lagt hodet inni munnen til en sånn?
-Burde ha blitt i fengsel. -Gi deg, da! Du vet at du vil!
Herregud! Se på dette stedet! Historie gjennom tusen år er ødelagt.
-Mansley. -Hva?
Din onkels hode falt ned på min bestemors rumpe.
-Kjempemorsomt. -Flott.
Men veldig trist, da.
Hvis Gyldenlem ikke hadde hjulpet ham…
La meg prøve å forstå dette. Den som drepte dronningen unnslapp
ved hjelp av ei jente, en struts og så en hval?
Den ødela dusjene våre!
Dette er hans feil!
-Si det, Todd! -Jeg?
Hvorfor sa du ikke at Ballister samarbeidet med hvaler?
-Hvaler? Seriøst, Todd? -Ja! Du kjente ham bedre enn noen, bro.
Jeg prøvde å stanse ham, bro.
Sier du det? Sånn, da eller? "Hei, Ballister. Bare kom inn.
Selvfølgelig kan du ta med deg hvalen din, strutsen og den feite enhjørningen."
-Feit enhjørning? -Du så den.
-Med hornet, som ødela alt. -Neshornet?
-Hadde jeg ment peshorn, sa jeg det! -Det holder!
En skurk er på frifot i kongeriket.
Mens dere oppfører dere som simple barn.
Husk hva dere har lært. Husk hvem dere er.
Vi er født til å beskytte kongeriket.
Jeg ble født til det. La meg ta føringen, Direktør.
Det er bare to ting jeg ønsker meg nå. For det første et stort sverd.
Det har jeg. For det tredje å behandle Ballister som den dronningdreperen han er.
-Jeg finner ham. -Ja!
-Det skal gjøre vondt. Jeg skal… -Jeg skal gjøre det.
Hvis det er noen som kan finne Bal…
Finne Ballister, før flere blir skadet…
…så er det jeg.
Dette er den største trusselen vi har stått overfor på flere generasjoner.
Heldigvis har vi en etterkommer av Gloreth til å lede oss.
Hva?
Rikets riddere.
Gjennomsøk alle gater, let i alle skygger.
Finn Ballister og ta ham tilbake til meg.
Etter gårsdagens onde angrep på Institusjonen
har ridderne våre forsterket innsatsen
i forbryterjakten på skurken Ballister.
OK. Vi må bare komme oss til markedet og finne væpneren uten å vekke…
Kan du være stille?
Uenig. Planen din suger. Den er kjedelig. Hvor er dramaet? De redselsfulle hylene?
Vent.
Vi er skurker. Ta eierskap til det.
Nei. Denne gangen gjør vi det på min måte. Ingen blir skadet.
-Tenkte meg "skade folk"-versjonen. -Vi finner væpneren og spør ham.
-Så skader vi ham. -Nei. Vi finner bevis.
-Kan vi bare komme oss til markedet? -Oppfattet.
-Neste fly går om tre… -Nei. Hva gjør du?
-…to… -Nei… Bø! Jeg er et spøkelse.
-Beklager. Jeg kan ikke bli sett i den. -Dette gjør en dyktig høyre hånd.
Det er for mye.
Slå ut bartehårene litt, da. Hva er det verste som kan skje?
Monsterangrep.
Monsterangrep. Søk dekning umiddelbart.
Hei, innbyggere i kongeriket.
I lys av gårsdagens grusomme angrep på Institusjonen
tar vi alle forholdsregler for å holde dere trygge.
Ikke bli redd. Dette er bare en test.
Fortsett livet som før og vær trygg på
at Institusjonen har situasjonen under full kontroll.
Adjø. Måtte Gloreth alltid vise dere vei.
Ikke vær redde. Forhold dere rolige.
Dette er bare en test.
-En "ikke vær redd"-alarm. Effektivt. -Skjønner du det ikke?
Så fort vi ikke følger med, kommer noe fælt over muren.
-Har du vært utenfor muren, engang? -Ja, jeg vil jo dø. Nei! Det har ingen!
Kanskje det ikke fins noe der, da?
Vet du hva? Vi drar med T-banen. Uten vingene.
Du vil nok ha dem senere.
Dø! Dra tilbake til skyggene og…
Hei!
BESEIRERTORGET STASJON
Neste tog ankommer om tre minutter.
Og husk: Ser du noe, slå i hjel noe.
Du ser på KTW News.
Gi meg fem!
Etter pausen: "Fornem familiemote." Hva går de adelige med nå?
-Så kult. Vi er berømte. -Nå tuller du med meg.
Jeg elsker oss to.
-Unnskyld. Jeg må få se ansiktet ditt. -Selvfølgelig.
Så kom en oter rundt hjørnet og beit meg.
-En havoter eller elveoter? -Spiller det noen rolle? Den beit.
-Det er betydelig anatomisk forskjell… -Jeg vet ikke. Det var…
Vi kommer aldri om bord uten at de ser oss. Vi trenger en distraksjon.
Hvem har fire tommeltotter og er kjempeflink til å distrahere?
Greit, men ta det pent. Noe lite iøynefallende og diskré, som…
Og der var hun borte.
Dronningdreperen!
Hvis du ser noe, slå i hjel noe!
Det er Ballister Bråhjerte!
Jeg er ond, og så hater jeg alle sammen!
Ikke like mye som jeg hater meg selv. Kan noen gi meg en klem?
Jeg hater smil!
-Har ham! -Jeg hater muffins.
Og jeg syns at babyer er stygge!
Se her! Jeg slentrer rundt og forsøpler!
-Håper alle liker freestyle-jazz. -Ta ham!
-Skynd deg! -Slutt å dytte! Jeg prøver!
-Jeg dytter ikke! Jeg oppmuntrer deg! -Gjør det uten å slå meg!
Vognen vår venter.
Hva var det? Du sa aldri at du kunne bli til meg.
-Forresten. Jeg kan bli til deg. -Det likner overhodet ikke meg.
Du har rett. Du er aldri så morsom.
SKANNER SONE S
Vi har funnet ham!
Se!
OK. Kom igjen. La oss ta døgenikten.
-Ja, sir. -Vent. La den spille videre.
Det er noe som ikke føles riktig. Han hater freestyle-jazz.
-Du lar ham unnslippe. -Spill videre.
Klokka går.
Der!
Det er ham. Hvor skal toget?
Det er ekspresstoget til markedet. Framme om seks minutt.
Da er vi der for å møte ham. Nå drar vi.
-Til markedet. -Ja, sir.
"Til markedet. Jeg er en dust, og håret mitt lukter lavendel."
Er dere skrubbsultne?
Kwispy!
Slå i hjel sulten med Dragon Krisps!
-Knas! -Knask!
Ta den!
Å ja!
Ja!
Dragon Krisps. En del av en heltemodig frokost!
HA TILTRO TIL INSTITUSJONEN
Du stirrer.
-Var det noen som ville ha pizza? -Kan du være normal bare i ett øyeblikk?
Normal?
Det hadde bare vært enklere om du var ei jente.
Enklere å være jente? Så morsom du er.
-Enklere om du ser menneskelig ut. -Enklere for hvem?
For deg. Det er ikke alle som er like åpen for andre som jeg er.
-Hvordan ble du sånn? -Hvordan da? Fantastisk rå?
Nei. Hvordan… Jeg prøver å forstå hva det er jeg jobber med.
Jeg er Nimona.
Det forklarer absolutt ingenting.
Nei. Du har rett. Du fortjener en bedre forklaring enn det.
Jeg var bare et barn.
Søte, uskyldige lille meg.
Jeg var ute og lekte i skogen.
Fulgte etter fuglene som fløy, fiskene som svømte og hjorten som spratt.
Alle så så lykkelige ut sammen. Mens jeg…
Jeg var alene.
Det var da jeg hørte den. Det var en sang som kallet på meg.
Den førte meg til en ønskebrønn.
Hvordan visste du at det ikke var en vanlig brønn?
-Vil du fortelle historien for meg? -Unnskyld. Fortsett.
Idet jeg nærmet meg brønnen, dukket en mynt opp i hånda mi, som ved magi.
Jeg visste hva jeg måtte gjøre.
Jeg samlet alt motet jeg hadde, holdt mynten hardt, kasta den i brønnen
og ønska meg noe.
Om at jeg en vakker dag skulle sitte fast på T-banen
med en prippen ridder som stiller meg trangsynte spørsmål.
Har du fortsatt den pizzaen?
-Vi ankommer nå Markedet. -Nå er vi framme.
Det er vennene dine også.
Tror du at han så oss?
Ja.
Kom igjen!
-Inn! -Til venstre.
-Klart. -Klart.
-Klart! -Videre!
Hva i Gloreths navn?
En bitte liten hval.
Så Gyldenlem deg gjøre det?
Han skar av deg armen. Du bekymrer deg for å bli sett med meg?
-Det er… -Innvikla! Vet det.
Se! Væpneren.
-Hei. Unnskyld meg. -OK. Vi må få ham ut herfra rolig.
På saken.
Vent. Ikke sånn. Ikke sånn heller.
-Skifte, ikke skifte. Bestem deg. -Og nå er du gutt.
-Jeg er det i dag. -Vent! Nei!
-Ettersøkt. -Unnskyld meg.
Kom igjen.
-Jeg vet at han er her. Finn ham! -Det er Gyldenlem!
Jeg kan ikke tro det!
-Flytt deg. -Kan jeg få autograf?
-Bare én. Hvem er det til? -Hva med hud?
Ikke rør deg!
For gjør du det, går du glipp av et godt kjøp i dag!
Unnskyld. Herr Væpner. Sir.
Jeg finner ikke mora mi. Hun gikk inn i det skumle smuget der.
Kan du hjelpe meg med å finne henne?
Vær så snill?
Å nei!
La meg overlate dette problemet til noen andre.
Vi har ikke tid!
Denne kjerra har alt! Det helt nyeste lydanlegget.
Sånn. Kan dere slippe meg fram?
-Takk. -Takk. Gå til side.
Hjelp meg, vær så snill. Hjelp meg.
Et demonbarn er etter meg. Vær så snill. Hjelp meg.
Se her, da!
Med kameraer rundt hele bilen ser du alltid hva som venter.
Og vår nyeste funksjon holder deg oppdatert på nyhetene.
DUO GÅR AMOK
-Du likner veldig på… -Jeg er uskyldig!
Nei! Nei!
Ananas på pizza?
-Der! -Jeg må forbi. Flytt dere!
-Hvorfor fikk du drepe ham? -Ikke død. Håper jeg.
-Er det Ballister? -Dronningdreperen!
-Med en demonunge! -Trodde han spiste barn!
Stopp, Ballister! Hei!
-Ja! -Hopp inn!
-Bal! -Skyt ham i ansiktet!
-Hva gjør du? -Vi tar den.
Søren!
Jeg hater å måtte si det, men du er ganske flink til å være skurk.
Jepp. Jeg liker det.
Vi skal presse fyren i den tvilsomme delen av byen.
La oss bare avhøre væpneren og komme oss ut… Beinet.
-Hva? -Du har en pil i beinet!
-Å. -Du må sette deg ned, altså.
-Nei, det går bra. Det er… -Det går ikke bra.
-Det er en splint. Ordner seg. -Du blør. Sett deg ned.
Vi skal bare ta en titt. OK?
OK! OK.
Det er… Den… Den er der. Alt går helt fint. Vi skal bare…
Vi gjør dette på tre.
Er du klar?
Én, to, tre.
OK. De fleste folk skriker der.
-Jeg er ikke et folk. -Akkurat.
Akkurat, ja.
-Gjør det vondt, da? -Det gjør det.
Men jeg har vært gjennom verre.
-Hvordan kjennes det ut? -Som å ha blitt stukket i beinet.
Nei. Å bytte ham. Gjør det vondt, eller er det…
Beklager. Trangsynt spørsmål.
Sitt i ro.
Helt ærlig? Det føles verre når jeg ikke gjør det.
Som om jeg klør inni meg. Du vet det øyeblikket rett før du nyser?
Det likner ganske mye.
Når jeg skifter ham, er jeg fri.
Hva hadde skjedd om du holdt deg? Hvis du ikke bytta ham?
-Da dør jeg. -Gode Gloreth! Så fælt!
Ikke vær så godtroende. Jeg hadde ikke dødd.
Men jeg hadde ikke hatt noe liv.
Hyggelig å høre at dere finner tonen.
Bare så synd at jeg må dra. Slipp meg ut.
Å ja. Den kjipe staffasjen i bagasjen. Vi tar mustasjen til staffasjen i bagasjen.
-Ut med språket. -Han vil ha blod. Ditt blod!
-Jeg vil ikke det. -Bøttevis!
-Jeg vil ha svar, så ut med språket. -Ellers stikker vi.
-Nei. -Slår.
Nei! Hvorfor lurte du meg?
-Gjorde ikke det. -Hvem?
-Du! -Nei! La meg forklare.
-Blanche? Chad? Todd? -Dra-til-trynet?
Todd bytta om sverdet mitt!
-Nei. -Hvorfor beskytter du ham?
-Hvem beskytter Todd? -Får gjøre det på den vanskelige måten.
-Den vanskelige måten? Vent litt. -Titt-tei!
Her. Se her.
Se her. Jeg er i garderoben. Du er vitne til at det skrives historie.
Ballisters rustning. Den snakker.
Den sier: "Respekt meg. Beskytt meg. Ta meg på. Ingen ser på."
-Kleint. -Vi kan spole forbi det.
Dette er delen dere må se.
Direktøren lurte meg. Hun drepte dronningen.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre. Jeg prøvde å vise deg den før…
Ikke noe av dette gir mening.
Hei, kompis. Beklager at jeg kidnappet deg.
-Det går fint. -Eller gjør jeg det?
Du ble forrådt av en du stolte på, sjef.
Jeg skjønner. Det suger. Nå har vi bevis for at du er uskyldig.
-Når vi laster opp… -Det gjør vi ikke.
Alle må få vite sannheten. Systemet er ødelagt. Institusjonen må stenges.
-Kan du være stille? -Målet er på tredje aveny. Over.
Dette tier jeg ikke om.
Videoen kan ødelegge folkets tro på Institusjonen.
Vet ikke hvorfor jeg ble syndebukk, men Institusjonen er ikke problemet.
Det er det Direktøren som er. Derfor viser jeg Ambrosius denne.
-Hvem bryr seg? -Ambro…
Han skar av deg armen. Det er ikke noe kjærlighetsspråk!
Han skar ikke av meg armen. Han satte et våpen ut av spill.
Det er det vi ble lært til å gjøre.
Jøss!
De hjernevaska dere godt.
Tror du at dette stopper med Direktøren? Du burde stille spørsmål ved alt!
Gloreths vilje. Institusjonen. Muren. Hva er alt for?
-For å beskytte riket. -Fra skurker som deg, mener du?
Eller uhyrer… som meg?
Hvis vi får gitt denne til Ambrosius, så ordner alt seg.
For oss begge.
Greit. Men når ting går rett vest, skal jeg ødelegge ting.
Det blir ikke nødvendig.
EN NY EPOKE MED HELTER
Tenker du på noe, Ambrosius?
-Du kan snakke med meg om det. -Om jeg tenker på noe?
Jeg har mista forstanden. Jeg har mista alt.
Mannen jeg elsker. Min beste venn.
Men nå har han visst en ny bestevenn. Hva er det?
Hva mer gjemmer ham? Hvem er han, egentlig? Hvem er jeg?
En direkte etterkommer av Gloreth? Det ba jeg aldri om.
Nå må jeg arrestere Ballister.
Hvis ikke, forråder jeg deg. Gjør jeg det, forråder jeg ham.
Og i tillegg til det så kappa jeg av ham armen!
Armen! Hvem hogger av en arm?
Fordi jeg ble opplært til det? Armhogging er ikke noe kjærlighetsspråk…
Det går bra, Direktør.
-Ma'am. -Vær sterk, Ambrosius.
Gloreths blod renner gjennom dine årer.
-Ambrosius. -Riddere!
-De var sånn da jeg kom hit. -Du!
Jeg, ja.
Ambrosius. Direktøren drepte dronningen.
-Hva? -Nok en desperat løgn.
-Han er ingen løgner. -Sier skurken, som hvisker ham i øret.
-Å. Takk, da. -Jeg er uskyldig, og jeg har bevis.
-Han har et våpen. -Nei!
Ikke nå lenger! Todd er best!
Spiller ingen rolle. Du burde ikke trenge bevis. Du vet at jeg ikke er noen morder.
Hva venter du på, Kaptein?
Skynd deg, før hvalen kommer!
Kom igjen, da, mann. Gjør det rette.
Hvem er hun, Bal?
Hva er hun?
Ambrosius. Jeg trygler deg. Stol på meg.
Arrester dem.
-Vil du vite hvem jenta er? -Jeg liker retningen dette tar.
-Vil du vise dem det? -Gjerne.
-La oss ødelegge ting. -Metall.
Er det en gorilla?
-Gi meg et sverd. -Vi må få deg i trygghet.
Få denne greia i lufta! Nå!
Beklager! Eller ikke!
-Ser du en vei ut herfra? -Selv-føll-gelig!
-Den var kjempedårlig. -Stopp den… hesten?
-Vi skal over der? -Jepp! Eneste utvei går nedover!
-Hest! -Hvorfor må vi alltid falle?
Jeg sa jo at du burde ta vare på vingene.
-OK. Det var kjempeekkelt. -Jeg vet det!
Er det ikke flinkisen sjøl?
-Det er oteren som beit meg! -Skjønner forvirringa.
Har en elveoters hale, men svømmehuden på bakføttene…
Har jeg noen gang betydd noe for deg? Eller var alt løgn?
En løgn? Sier fyren som løper rundt med et uhyre!
Ikke kall henne det! Hun er smart, snill og ganske kultivert!
-Den fyren tissa i rustningen sin! -Hun passer på meg, i motsetning til deg!
-Du løy for meg om alt! -Den eneste som lyver, er Direktøren!
-Hva nå? Skal du drepe meg også? -Tror du det?
I så fall har du aldri kjent meg.
Å ja, du. Nå skal jeg slå deg i ansiktet.
Nå er ikke jeg akkurat noen lege, men gipsen ser deilig ut.
Sjef?
Tror du at dette gjør vondt? Vent og se hva vi gjør med kjælemonsteret ditt.
Nei! La henne være i fred!
-Kwispy! Vent. Hæ? -Håper du tok med melk!
Nei!
Vent! Nei!
Hva?
Monsterangrep. Søk dekning umiddelbart.
Det går bra.
Monster.
Monsterangrep. Søk dekning umiddelbart.
-Hun der! -Jeg har deg!
-Går det bra? -Vil ikke snakke om det.
-Noe er galt. -Vil ikke snakke om det!
-Jeg prøver bare å hjelpe. -Jeg trenger ikke din hjelp!
Så du hvordan den lille jenta så på meg?
Barn. Småbarn.
De vokser opp i den tro at de kan bli helter
om de kjører et sverd i hjertet på noe som helst som er annerledes.
Og så er det jeg som er uhyret?
Jeg vet ikke hva som er skumlest.
Det at alle i dette kongeriket vil kjøre et sverd gjennom hjertet mitt…
…eller at jeg noen ganger bare har lyst til å la dem gjøre det.
Vi må få deg ut herfra.
Vi går over muren. Vi stopper ikke før vi finner et trygt sted.
-OK. Vi drar. Sammen. -Sammen?
Hør her. Du hadde rett om alt. Institusjonen, muren…
Ambrosius.
Uansett hva vi gjør, kan vi ikke endre måten folk ser på oss på.
Du endra måten du så på meg på.
Gjorde du ikke det, da?
Direktøren kan ikke få slippe unna. Vi burde ikke måtte rømme.
Du inngikk en avtale. Vi reinvasker navnet ditt, så gjør du meg til høyre hånd.
Du kan ikke trekke deg fra en avtale fordi du tror på sannhet og ære og bla, bla…
Sannheten og ære er ikke teit, men greit.
-Så… Har du en plan? -Selvfølgelig har jeg en plan.
-Med noe og noe… -Og så vinner vi.
BESKYTTER VÅRT LEVESETT
Beklager, men Direktøren er ikke tilgjengelig akkurat nå.
Vi må snakke sammen! Alene.
Sa Ballister sannheten?
Han kunne ha sagt at hvem som helst drepte dronningen, men sa deg. Hvorfor?
Sir Gyldenlem. Hviler din lojalitet til kongeriket
eller til en ridder som vanker med et uhyre?
Byttet du ut sverdet hans? Lurte du ham i en felle?
Si sannheten!
Jeg har hatt det samme marerittet helt siden jeg var ung.
Da finner jeg en sprekk i muren.
Jeg roper… men det er ingen som hører på meg.
Og så blir sprekken større og større.
Helt til muren raser sammen og uhyrene kommer styrtende inn.
Jeg bønnfalt dronningen om å ikke tvile på Gloreths ord.
Å ikke stille spørsmål ved det som har holdt oss trygge i tusen år.
Men hun ville ikke lytte.
Å tillate Ballister å holde sverdet var den første sprekken i muren.
Og nå… har vi et uhyre i kongeriket vårt.
Er det…
Jeg er lei for det, Ambrosius.
Ja. Jeg lurte Ballister inn i en felle. Jeg drepte dronningen.
Gloreth gjorde hva enn hun kunne for å holde uhyrene ute.
Det skal jeg også gjøre.
Måtte Gloreth tilgi deg.
Ja. Jeg lurte Ballister inn i en felle. Jeg drepte dronningen.
-Gleder meg til kongeriket får se dette. -Du!
Og min høyre hånd. En applaus, mine damer og herrer.
Var jeg en god skuespiller? Jeg var redd for at det siste ble for mye.
Det var litt dramatisk, ja. Du vinner ingen priser, men det var bra.
-Har aldri blitt undervist. -Overraskende.
Ikke en eneste. Ikke glem sverdet ditt, sjef.
Hun kan beholde det. Jeg kjemper ikke for henne lenger.
-Du kalte meg din høyre hånd. -Ja, ikke sant?
-Du kalte meg din høyre hånd. -Og jeg angrer allerede.
Du kalte meg din høyre hånd, du kalte meg…
Vi må snakke sammen.
Passer det dårlig?
Kom igjen!
Ja! La oss ta med bisken på tur. Åtte, ni og ti.
Du havner i den forheksede skogen, som jeg eier. Ding-ding. 600 gullmynter, takk.
Min terrier betaler ikke din tyranniske avgift.
Han samler de undertrykte skogsskapningene og starter et opprør.
Ekorn eser over slottets vegger!
Bjørner brister portene åpne! Nå kan kaoset råde!
-Jeg tar fortsatt 600 gullmynter. -Hva?
Du sa ikke at du kunne puste ild.
Metall. To av tre vinner?
-Hva er det? -Ingenting.
Hei! Se her.
VISNINGER
Oi! 100… 500… 30 000…
Og nå 75… Hele kongeriket ser dette!
-Da gjenstår det vel bare ett spørsmål. -Hva da?
-Kan en hai danse? -Om en hai kan danse?
Bare se.
Kongeriket skjelver fortsatt etter monsterangrepet,
men rystes av et nytt opptak der Direktøren tilstår noe sjokkerende.
Jeg lurte Ballister. Jeg drepte dronningen.
VISNINGER
Jeg lurte Ballister inn i en felle. Jeg drepte dronningen.
Jeg lurte Ballister. Jeg drepte dronningen.
DRONNINGEN ER DØD
Jeg drepte dronningen.
Ett spørsmål gjenstår. Hvem er den virkelige skurken?
Gi oss direktøren!
SKURK
EKTE SKURK
-Bli med meg. -Ja, sir.
Direktør!
Du arresteres herved for drapet på dronningen og for…
Ambrosius. Dette forklarer alt.
Zombier er udødelige skapninger. De kan ikke drepes.
Hva om de kommer og tar oss?
Jeg kan ikke tro at jeg skal si det, men jeg syns faktisk synd på zombiene.
-Slutt. Ikke. -Du…
-Du. -Det går bra. Du er trygg.
-Vi er hjemme. -Hjemme?
Jeg trives her. La oss bo her for alltid.
GYLDEN_LEM NACHOS?
HORNSLANGEN
-Du har 30 sekunder. -Tretti?
-Mye mer enn du ga meg. -Skal redde deg.
-Du er så full av… -Hei! Vil dere ha noe?
-Nachos! -Nachos!
Vær så snill.
Og ingen oliven. Han er allergisk.
Jeg hadde ikke vært her om det ikke var viktig.
Jeg hadde ikke vært her om du støtta meg.
Det er urimelig.
-Det er over. -Direkte fra Institusjonen.
-Jeg må fortelle deg noe. -Skru opp!
Borgere i kongeriket. Det er ikke meg i opptaket.
Jeg vet at det ser ut som meg og høres ut som meg, men det er ikke meg.
Det er uhyret, som samarbeider med den virkelige morderen, Ballister.
De prøver å lure dere.
Det er løgn.
Vi angripes av noe som kan innta alle former.
Kan være hvem som helst.
Din ektefelle, barnet ditt eller din beste venn.
Den som sitter ved siden av deg.
Ingen av oss er trygge så lenge skurken og uhyret fortsatt går fritt der ute.
Hun vrir og vender på alt. Ambrosius. Jeg er ikke skurken her.
Jeg vet det. Jeg vet det.
Jeg tror deg.
Jeg…
Jeg er lei for… alt sammen.
For det med armen din.
Hun manipulerte deg. Hun manipulerte oss begge to.
Men sammen kan vi ta henne og bevise det for hele kongeriket.
Da blir du ridder igjen.
-Takk. Direktøren kan ikke slippe unna… -Direktøren?
Bal. Jeg snakker om din høyre hånd. Din høyre hånd har lurt deg.
-Hva? -Dette var planen hennes hele tida.
-Alt sammen. -Hun er ond, Bal.
Ond? Nei, du tar feil. Vi har tatt feil av alt sammen.
Tatt feil av alt sammen? Forklar dette, da.
Denne rullen har ligget i Institusjonens hvelv i tusen år.
Se på den.
Det er henne, Bal. Hun er Gloreths uhyre.
Hun er tilbake for å avslutte det hun begynte, og bruker deg til å gjøre det.
-Men hun er vennen min. -Betyr ikke jeg mer enn det for deg?
Vi kan drepe uhyret. Vi kan få det sånn det var før.
-Dette var feil. -Bal…
-Jeg kan ikke. Det er over! -Hør på meg!
Hun bruker deg for å ødelegge riket! Du vet hva hun er.
-Slutt! -Innrøm det! Du er i fare!
Hvorfor kan du ikke bare la meg være i fred?
Fordi jeg elsker deg.
Så godt har jeg ikke sovet i uminnelige tider.
Hvorfor har du på deg kappen?
Er dette deg?
Hvor fikk du tak i den? Hvem har du snakka…
-Si at dette ikke er deg. -Tror du at jeg hadde gjort det?
-At det er den jeg er? -Jeg vet ikke.
Det var du som ba meg om å ikke stole på noen eller noe.
Det stemmer. Nå også. Tenk på alt vi har vært gjennom sammen.
Jeg tenker på alt vi har gjort.
Brutt oss ut av fengsel, stjålet biler, kidnappet og manipulert folk.
Jeg hjalp deg.
Du brukte meg! Du ville vise dem en skurk.
En annen de kunne hate, sånn at du slapp å være alene.
For du er ikke noe høyre hånd. Du er et u…
-Hva? Hva er jeg for noe? -Du vet hva du er.
Nei. Jeg vil høre at du sier det. Kom igjen. Si det.
Si det! Si at jeg er et uhy…
-Jeg… -Omring stedet. Bli med meg, dere to.
Døra di er ødelagt.
-Hold dere unna! -Nei! Slutt! Hun er vennen min!
Hun er et uhyre.
Omring det!
Nei!
Gloreth.
Gloreth! Kom hit!
Gå inn i skyggene, hvorhen du kom fra.
-Hva er du? -Et uhyre.
Er du menneskelig, egentlig? Bare vær ei jente.
Det fins ikke rom for deg!
-Ikke lyv! -Skulle du ikke ønske at du var normal?
-Gå inn i skyggene, hvorhen du kom fra. -Hva er du for noe?
-Uhyre! -Du vet hva du er!
Du tok med et uhyre inn i huset vårt.
Du burde ha holdt deg i rennesteinen, der du hører hjemme. Hvor er det?
Kjenner du det? Det føles som å hele stedet bare…
Nei.
Det kommer rett mot byen. Varsle Institusjonen.
Og du…
Hvis den greia der ødelegger kongeriket, er det ditt ansvar.
Kom igjen!
-Vi får en melding fra sir Thodeus. -Og? Hva sier han?
-Hva er det? -Hva skjer?
LØGNER
-Sett opp barrikader på aveny A til F. -Kan vi rydde gatene? Folk er i fare her.
Nå skjer det.
Sett på alarmen! Angrip det med alt vi har!
Monsterangrep. Dette er ingen test.
Monsterangrep.
Der er monsteret!
Bevar roen, alle sammen.
Dronene er sendt ut.
Se opp!
Det går bra.
Hei, Gyldenhår. Se hvordan en ridder får det gjort.
Greit, monsterdrepere. La pilene suse og hjertene knuse.
Nå skal jeg søren meg bli helt.
Unna vei! Vi trenger flere våpen! Denne greia dreper oss alle!
Se opp!
-Gi meg fem! -Bro.
Kom dere vekk!
Få meg til muren.
Monsterangrep.
Hva har jeg gjort?
Spillet som lar deg bli helten.
-Jeg drepte et monster! -Jeg drepte to!
MONSTERALARM
Kom igjen. Nå går vi.
Hjelp!
-Få dem videre. Få alle under bakken. -Ja, sir.
Bal?
-Bal! -Glem ungen. Kom igjen.
-Kom igjen! -Kom igjen!
Nå tuller du med meg.
Noen har snudd kanonen inn mot kongeriket, ma'am.
Ja, jeg vet det. Jeg ga ordren.
Avfyrer vi den, ødelegger vi halve byen.
Da vil uskyldige mennesker dø.
-Og uhyret også. -Men…
Hva er det vi gjør?
MONSTERANGREP! SØK DEKNING!
Du hører ikke hjemme her!
Jeg vet ikke hva som er skumlest.
Det at alle i dette kongeriket vil kjøre et sverd gjennom hjertet mitt…
Eller at jeg noen ganger… bare har lyst til å la dem gjøre det.
Jeg er lei for det.
Jeg ser deg, Nimona.
Og du er ikke alene.
Avfyr kanonene. Drep det.
-Jeg sa: "Avfyr kano… -Nei!
Det er over.
Det lurer dere. Lurer dere alle!
Forstår dere ikke at det er dette det vil? At vi ikke skal følge med?
Jeg ser hva det egentlig er, og det gjorde Gloreth også!
Uhyret er en trussel mot levesettet vårt!
Hva om vi tar feil, da?
Hva om vi alltid har tatt feil?
Nei!
Kom igjen!
Det våpenet kommer til å drepe alle.
Hei! Sjef!
Kommer straks tilbake. Jeg skal ødelegge noen greier.
-Vent. Hva skal du… -Vi skriver historien på nytt.
Nimona! Nimona!
Gå inn i skyggene, hvorhen du kom fra!
Nimona!
Nimona.
Kom tilbake.
Vær så snill. Kom tilbake.
Ikke alle får leve lykkelig i alle sine dager.
Kanskje det ikke er et sånt kongerike.
Eller kanskje det ikke er slutten på historien.
Her borte. Til meg!
HELTER
VI ELSKER NIMONA
LØGNER MORDER
VI ELSKER NIMONA
-Hei, sjef. -Fy fl…
Tekst: Fredrik Island Gustavsen
BASERT PÅ DEN GRAFISKE ROMANEN AV ND STEVENSON
HVIS DU ELLER NOEN DU KJENNER SLITER, FINNER DU INFORMASJON OG HJELP HER: