Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫לפני שנים רבות, הייתה ממלכה שחיה בשלווה…‬
‫- ממלכה -‬
‫אזרחיה האמינו שאין להם סיבה לפחד.‬
‫אבל בצללים ארב‬
‫רשע גדול ונורא.‬
‫המפלצת תקפה ללא אזהרה,‬
‫והמיטה חורבן על כל דבר‬ ‫ועל כל אחד שנקרה בדרכה.‬
‫אבל באותה שעה אפלה, קמה גיבורה.‬
‫שמה היה גלורת.‬
‫חזרי לצללים שמהם באת!‬
‫- גלורת -‬
‫גלורת נשבעה שבני עמה‬ ‫לעולם לא יהיו חשופים שוב לסכנה.‬
‫ולכן היא הכשירה יחידת עילית של אבירים‬ ‫וקבעה שצאצאיהם‬
‫יגנו על הממלכה בדורות הבאים.‬
‫אבל אם רוצים סוף של "באושר ובעושר",‬
‫תמיד צריך לעמוד על המשמר‬
‫כי המפלצות תמיד נמצאות שם.‬
‫- אלף שנים לאחר מכן -‬
‫ערב טוב, חברים.‬
‫אנחנו בשידור חי מהגלורצטדיון.‬
‫אני נייט נייט.‬ ‫-אני אלאמזפאם דייויס.‬
‫והערב הוא הערב‬ ‫שבו נעניק לאבירים את אבירותם!‬
‫נכון, פאם?‬ ‫-לגמרי, נייט.‬
‫אבל זה גם טקס האבירות‬ ‫השנוי במחלוקת ביותר מזה 1,000 שנה.‬
‫אפשר להרגיש את ההתלהבות ואת המתח.‬
‫בואו! זה מתחיל!‬
‫הערב, הממלכה תבעט במסורת‬
‫ותשתנה לנצח בזכות אדם אחד.‬
‫באליסטר.‬
‫ילד הרחוב עם החלום הבלתי אפשרי להיות אביר.‬
‫באתי להרוג מפלצות ולהגן על הממלכה שלנו!‬
‫היה זה חלום בלתי אפשרי‬ ‫עד שהמלכה עצמה קיבלה החלטה שעוררה תדהמה.‬
‫נכון, הוא לא מגיע משושלת אצילים‬
‫אבל ייתכן שיש לו לב של גיבור.‬
‫באליסטר ניצל את ההזדמנות עד תום,‬ ‫והיה המצטיין בין תלמידי הכיתה שלו ב"מכון".‬
‫כיתה שכוללת את לא אחר מאשר את…‬
‫אמברוזיוס זהוב-פנים.‬ ‫-היי.‬
‫צאצא ישיר של גלורת עצמה,‬
‫והאביר שמעורר הכי הרבה ציפייה בדורו.‬
‫אם באליסטר יצטרף לאבירים,‬ ‫לראשונה בהיסטוריה,‬
‫ביטחוננו יופקד בידיו של פשוט עם.‬
‫אני לא מרגישה בטוחה.‬ ‫-זה לא מה שגלורת רצתה.‬
‫אני מקווה שהמלכה יודעת מה היא עושה.‬
‫אז הערב, נשארת רק שאלה אחת.‬
‫האם הממלכה תסכים לקבל את האביר הזה‬ ‫שהוא אולי לא האביר הסביר?‬
‫- ראוי? -‬
‫האם הממלכה תקבל את האביר‬ ‫שהוא אולי לא האביר הסביר?‬
‫טוב.‬
‫והאם באליסטר יהיה שקוע בהרהורים‬ ‫ביום הכי חשוב בחייו?‬
‫אני לא שקוע בהרהורים. אני רק… אני חושב.‬
‫זה הפרצוף החושב שלי.‬
‫היי, פרצוף חושב. תסתכל עליי.‬
‫אתה היית טוב יותר ועבדת קשה יותר מכולנו.‬
‫אתה תהיה אביר, באל.‬
‫בסדר.‬
‫ומה אם הם בכל זאת ישנאו אותי?‬
‫אף אחד לא שונא גיבור של הממלכה.‬
‫הם יאהבו אותך.‬
‫ממש כמוני.‬
‫אדוניי וגבירותיי,‬
‫טקס הענקת תארי האבירות‬ ‫יתחיל בעוד רגעים ספורים.‬
‫החרב שלך.‬
‫החרב שלך, ואל תיגעי בעגלה.‬
‫בסדר, תירגע.‬
‫החרב שלך.‬
‫היי, באליסטר. תקשיב, גבר.‬
‫רק רציתי לומר,‬ ‫אני יודע שתמיד הייתי קשוח איתך,‬
‫ואף פעם לא חשבתי שאתה שייך לכאן…‬
‫אז?‬
‫אז מה?‬
‫חשבת שאני מתכוון להמשיך?‬
‫או שאולי חשבת‬ ‫שאתנצל על איך שהתייחסתי אלייך?‬
‫אלוהים! זה קורע.‬
‫אתה כזה טיפש.‬ ‫אני מת על זה. זה כל כך מצחיק.‬
‫היי, כולם!‬
‫באליסטר חשב שאני רוצה להתנצל‬ ‫על שהתייחסתי אליו כמו לזבל שהוא!‬
‫החרב שלך?‬
‫תודה.‬
‫מר באליסטר?‬ ‫-היי, סקווייר!‬
‫בוא להצטלם עם האביר האמיתי,‬ ‫ולא עם איזה נזקק.‬
‫תביאו כיף!‬
‫תני מכה חזקה. תרביצי!‬ ‫-אפשר רק…‬
‫צוערים.‬
‫אין ייעוד חשוב יותר‬ ‫מהגנה על הממלכה הזאת מפני רשע.‬
‫עליכם תמיד לעמוד על המשמר,‬
‫לעולם אל תרפו,‬ ‫ותמיד זכרו להיות המורשת של גלורת.‬
‫כן, המנהלת!‬ ‫-תודה, המנהלת.‬
‫תודה, המנהלת.‬
‫-תודה, המנהלת.‬
‫באליסטר, היום הממלכה‬ ‫תיווכח לדעת מי אתה באמת.‬
‫תודה, המנהלת.‬
‫המנהלת.‬ ‫-תודה, המנהלת.‬
‫חביב המורה.‬
‫למה אתה מתכוון? חושב שאני האהוב עליה?‬
‫ועכשיו הגיבורים החדשים ביותר של הממלכה!‬
‫זהוב-פנים!‬
‫אדוניי וגבירותיי, הוד מלכותה המלכה.‬
‫הנה מגיע ה"ווהו".‬
‫אני מכריזה בזאת עליך,‬ ‫סר אמברוזיוס זהוב-פנים,‬
‫כגיבור של הממלכה.‬
‫עמוד, אביר.‬
‫הנה זה בא.‬
‫ציפיתי בכיליון עיניים לרגע הזה.‬
‫תודה, הוד מעלתך.‬
‫בני עמי, החל מהיום,‬
‫האפשרות לשאת חרב, צריכה להיות פתוחה‬ ‫בפני כל אחד מכם שזהו רצונו.‬
‫אם תצדיקו את הזכות הזאת.‬
‫ראיתי את הצעיר הזה מצדיק אותה פעמים רבות.‬
‫חרבך.‬
‫אני מכריזה בזאת עליך,‬
‫סר באליסטר עז-הלב,‬
‫כגיבור של הממלכה!‬
‫- סר באליסטר עז-הלב -‬
‫עז-הלב!‬ ‫-כן!‬
‫עז-הלב!‬
‫כן!‬
‫עז-הלב! כן!‬
‫עז-הלב!‬
‫ברכותיי, סר עז-הלב.‬
‫מי ייתן ועידן חדש של גיבורים יתחיל איתך.‬
‫עצרו אותו! הוא הרג את המלכה!‬
‫בואו נתפוס אותו!‬ ‫-כן, הוא הרג את המלכה!‬
‫חלק מאיתנו לא זוכים‬ ‫לקבל את ה"באושר ובעושר" שאנחנו מחפשים…‬
‫כי זאת לא ממלכה מהסוג הזה.‬
‫- הממלכה -‬
‫וזה לא סיפור מהסוג הזה.‬
‫- הטמבל-כה -‬
‫רוצח המלכה עדיין חופשי.‬
‫- מבוקש -‬
‫כולם מפחדים.‬
‫פריק!‬
‫מאז המפלצת של גלורת‬ ‫אף דבר לא היה שנוא כל כך.‬
‫הוא לא היה צריך להיות אביר.‬ ‫-הוא לא היה אחד מאיתנו ולכן שנא אותנו.‬
‫פשוט עם.‬ ‫-הוא שפל.‬
‫אין לו מקום בממלכה הזאת.‬ ‫-הוא רוצח.‬
‫הוא מפלצת.‬
‫הוא מושלם.‬
‫- נימונה -‬
‫- רוצח המלכה עדיין חופשי‬ ‫חשוד עיקרי -‬
‫זה היה מוזר.‬ ‫-היי, בוס.‬
‫המאורה הסודית שלך ממש מגניבה.‬
‫הזבל וריח העצבות הולכים מצוין עם העיצוב.‬
‫רגע. מי את?‬ ‫-השם הוא נימונה.‬
‫ואיך את…‬ ‫-וואו! כן! זרוע מגניבה.‬
‫ירד לך הרבה דם?‬ ‫-מה?‬
‫הרשו לך לשמור את הישנה?‬ ‫-לא. עזבי!‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫אני יכולה לקבל את זה?‬ ‫-מה? תניחי את זה.‬
‫זה לא נועד לילדות קטנות.‬
‫"ילדות קטנות"?‬
‫בסדר, מה הגיל שלי לדעתך?‬
‫אני לא יודע. עשר?‬
‫תעזרי לי. יותר או פחות מעשר?‬ ‫-אין הרבה ילדים בחיים שלך, מה?‬
‫לא, ואני רוצה שזה יישאר ככה.‬ ‫את צריכה ללכת.‬
‫אבל אני כאן בקשר לעבודה.‬
‫עבודה? איזו עבודה?‬
‫הכול מופיע כאן בבקשה שלי.‬
‫אלה רק כמה ציורים. ציורים מטרידים מאוד.‬
‫תראי, זה אני.‬
‫על קרנף,‬ ‫משפד כמה שומרים כמו קבבים אנושיים.‬
‫כן! אתה אוהב את זה?‬
‫חשבתי שעזרה חזותית‬ ‫תשדרג את קורות החיים שלי.‬
‫מה?‬ ‫-כאן למעלה.‬
‫אז, בקשר לעבודה?‬
‫איזו עבודה?‬
‫להיות השוליה שלך.‬
‫לעזור לך לעשות כל מה שצריך‬ ‫כדי לנקום בעולם הקר והאכזר שדחה אותך.‬
‫שנבזוז כפר? נסתתר עד שהם לא יזכרו אותך.‬
‫ואז נעלה כמו עוף חול בוער מהאפר‬
‫כדי להפיל את הממשלה!‬
‫או שפשוט נוכל לדבר.‬
‫הנקודה היא, מה שמתחשק ללב האפל שלך, בוס.‬
‫השוליה שלך כאן.‬
‫אני לא צריך שול…‬ ‫-כל נבל צריך שוליה.‬
‫רגע, אני לא נ…‬ ‫-וואו! קיר רצח מגניב!‬
‫"קיר רצח"?‬ ‫-המטרות הבאות?‬
‫זה לא…‬ ‫-את מי תהרוג קודם?‬
‫אני לא יהרוג אף אחד.‬ ‫-אותו.‬
‫מה?‬ ‫-הוא נראה כמישהו שבא להחטיף לו.‬
‫את צודקת. ממש בא להחטיף לו.‬ ‫לא, רגע. תראי. זה לא קיר רצח.‬
‫זה… קיר חפות?‬
‫קיר חפות.‬
‫רגע. אתה אומר שאתה לא נבל?‬
‫כן!‬
‫כן, אתה נבל?‬
‫לא! לא, אני לא נבל. לא.‬
‫אוי.‬
‫מה? את מאוכזבת שאני לא רוצח?‬
‫כאילו, קצת.‬
‫יודעת מה? סיימנו פה.‬ ‫-למה?‬
‫הנבל האמיתי חופשי, ואני באמת זקוק לעזרה.‬
‫לא ממך.‬ ‫-בסדר! אז ממי?‬
‫מהבחור שכרת לך את הזרוע?‬
‫ברצינות?‬ ‫-זה מסובך, בסדר?‬
‫תעשה חיים במעצר.‬
‫לא יעצרו אותי!‬
‫רוצח.‬
‫בא לך צהריים?‬ ‫-כן, אני אוהב צהריים.‬
‫הייתם חייבים לקחת את הזרוע, מה?‬
‫באליסטר?‬
‫המנהלת?‬
‫אני חף מפשע.‬
‫אני נשבע בשמה של גלורת.‬
‫אני לא יודע איך זה…‬
‫איך זה קרה.‬
‫כולנו ראינו איך זה קרה.‬
‫אני מרגישה כל כך מטופשת, ו…‬
‫אני בטחתי בך.‬
‫המלכה האמינה בך.‬
‫היא חשבה שמישהו כמוך יכול להיות גיבור.‬
‫והיא שילמה על זה בחייה.‬
‫המנהלת, בבקשה.‬
‫את יודעת שאני אוהב את המלכה.‬ ‫אני אוהב את המכון.‬
‫תדברי עם זהוב-פנים.‬
‫אני יכול לדבר עם זהוב-פנים?‬
‫הוא שבור לב כמו שאר הממלכה הזאת.‬
‫אתה לא תדבר שוב עם איש, באליסטר.‬
‫בבקשה!‬
‫בבקשה, רק תקשיבי לי.‬
‫לא, אני לא אחזור על הטעות הזאת.‬
‫המנהלת, תני לי הזדמנות.‬
‫נתנו לך הזדמנות.‬
‫אבל אני לא עשיתי את זה!‬
‫אמרתי לך.‬ ‫-חי גלורת!‬
‫היי, בוס.‬
‫מה? איך…‬
‫ידעתי שזה מה שיקרה?‬
‫כי ברגע שכולם חושבים שאתה נבל,‬
‫זה מה שאתה.‬
‫הם רואים אותך רק באופן מסוים,‬ ‫וזה לא משנה כמה תתאמץ.‬
‫אבל זה היה ניסיון יפה.‬ ‫עליי לומר זאת לזכותך.‬
‫תודה.‬ ‫-אל תודה לי עדיין.‬
‫עדיין צריך להוציא אותך מכאן.‬ ‫-רגע. איך את יצאת מכאן?‬
‫יש לי את הקוד.‬
‫סיסמה לא חוקית.‬
‫אחריך.‬
‫לא?‬
‫אתה יכול להישאר כאן לנצח נצחים,‬
‫ולראות איך השרירים שלך מתנוונים,‬ ‫את העור שלך נרקב‬
‫ואת הציפורניים שלך צומחות לטפרים מסולסלים.‬
‫אתה יודע שאין שם שירותים.‬
‫בסדר, אבל אני מוביל.‬
‫אם תראי מישהו,‬
‫אני ארצח אותו.‬
‫תתחבאי. אם תראי מישהו, תתחבאי.‬
‫בסדר, כי אנחנו בכל זאת נשבור דברים.‬
‫קבלי שלילי חזק.‬
‫המקום הזה אמור לשרוץ שומרים.‬
‫איך בדיוק הצלחת לעבור…‬
‫אותם?‬
‫הם היו ככה כשהגעתי לכאן.‬
‫הנה הם!‬ ‫-עצרו אותם!‬
‫לכאן!‬ ‫-הסתערו!‬
‫מועדון הזרוע האחת‬ ‫עומד לקבל כמה חברים חדשים. הבנת את זה?‬
‫מה? מוקדם מדי?‬ ‫-רוצח!‬
‫הוא באמת רוצח… של הכיף.‬ ‫-יש לך בכלל תוכנית?‬
‫זאת התוכנית! לשחרר אותך, בלגן, הרס,‬ ‫משהו, משהו, משהו ואנחנו מנצחים.‬
‫אה, "משהו, משהו, משהו ואנחנו מנצחים".‬ ‫תוכנית גרועה.‬
‫עדיפה על לשבת בחושך‬ ‫ולרחם על עצמך בתא בלי שירותים.‬
‫לא ריחמתי על עצמי!‬
‫רוצח המלכה!‬
‫אבירים לא מרחמים על עצמם. אנחנו מהרהרים.‬ ‫-אה.‬
‫טוב, בסדר. יודעת מה?‬
‫למה שלא נעשה את זה בדרך שלך? כן?‬
‫נרצח אותו, נרצח אותה, נרצח את כולם!‬
‫באל?‬
‫אמברוזיוס.‬ ‫-לבריאות.‬
‫אה, היריב המושבע.‬
‫יריב מושבע?‬
‫רוצח המלכה!‬
‫תראו שם! זאת גלורת!‬ ‫-איפה?‬
‫תפתחו את הדלת!‬ ‫-זאת לא יציאה. פשלה שלי.‬
‫ראית איך הוא הסתכל עליי?‬
‫הוא באמת חושב שהרגתי את המלכה.‬ ‫-כולם חושבים שהרגת את המלכה.‬
‫צא מזה.‬ ‫-למה עשית את זה?‬
‫אוכל להוציא אותנו מכאן,‬ ‫אבל המצב עומד להיות מוזר.‬
‫עומד להיות מוזר?‬ ‫-תבטיח לי שלא תיבהל.‬
‫איך, אם אני לא יודע מה יקרה?‬
‫נראה לי שפשוט תצטרך לסמוך עליי.‬ ‫-למה שאסמוך עלייך?‬
‫כי אם לא, אתה תמות בארון הזה!‬ ‫-אני אמות?‬
‫אתה מבטיח?‬ ‫-מבטיח.‬
‫הבטחה אמיתית?‬ ‫-נשבע בחיי!‬
‫אז תגיד את זה שוב.‬ ‫-אני מבטיח!‬
‫וואו. אפילו כשתראה את הקרן?‬ ‫-קרן? מתכוונת למשהו כמו חצוצרה?‬
‫רק תבטיח!‬
‫אני מבטיח שאני לא אבהל…‬
‫זה הרגע שבו אתם בורחים.‬
‫כולם, תברחו מכאן!‬
‫כן!‬ ‫-אוי, לא!‬
‫לא! תתרחקי! אחורה! לא! זה לא קורה!‬ ‫-יי-הא!‬
‫אוי לא. גלורת האדירה!‬
‫קרנף?‬
‫תעזבי את הבחור הזה!‬ ‫-הנה לך!‬
‫לא! לא במדרגות!‬ ‫-מדרגות!‬
‫לא במדרגות!‬
‫מה את?‬ ‫-אני נימונה!‬
‫אז את גם ילדה וגם קרנף?‬ ‫-אני הרבה דברים.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אתה תהיה בסדר?‬ ‫-לא!‬
‫אתה הבטחת.‬ ‫-נכון!‬
‫נכון. הבטחת לא להיבהל.‬
‫תיפני ימינה.‬ ‫-הו!‬
‫עצרו!‬
‫הרצפה יציבה באופן מפתיע.‬
‫אה, הנה זה בא.‬
‫קר פה?‬
‫הצילו!‬
‫את. עשית את זה בכוונה.‬
‫אתה תופס מהר, בוס. כן.‬
‫לא. אנחנו חייבים לצאת מכאן.‬
‫לא! לא לקפוץ!‬
‫יש גרם מדרגות! לא לקפוץ!‬
‫כן!‬
‫משהו, משהו, משהו, אנחנו מנצחים.‬
‫מתכת.‬
‫היי, בוס!‬
‫כמה זמן לא הייתי בהכרה?‬
‫חמש עשרה שנים.‬
‫חמש עשרה שנים?‬
‫אל תהיה כזה פתי מאמין.‬ ‫זה היה רק לכמה שעות.‬
‫טאקו לארוחת בוקר?‬
‫רגע. הדבר האחרון שאני זוכר‬ ‫הוא שהיינו בארון אספקה.‬
‫ועכשיו… איך הגעתי לכאן?‬
‫גררתי אותך משהו כמו 11 ק"מ.‬
‫מה קרה?‬
‫הראש שלך נחבט במדרכה כמה פעמים.‬
‫הכול כל כך מעורפל.‬
‫באמת? אתה הודית לי,‬ ‫אמרת שתהיה חייב לי לנצח‬
‫ושתמיד נהיה חברים הכי טובים.‬
‫זה לגמרי קרה.‬
‫היי, שדרגתי את המאורה.‬
‫סידרתי את כלי הנשק לפי קטלניותם,‬
‫וידאתי שהמקום לא בטיחותי לילדים,‬ ‫פתחתי את הרעלים‬
‫ושלפתי כמה מסמרים חלודים‬ ‫ס"מ אחד מעל לוחות הרצפה.‬
‫בגדול, הפכתי אותה‬ ‫למאורה הרבה יותר "מאורושעת".‬
‫"מאורושע". זה שם נהדר לנבל.‬ ‫אתה צריך לשנות את השם.‬
‫זה בחיים לא יקרה.‬
‫מה שתגיד, מאורו.‬
‫ו… עדכנתי את קיר הרצח שלך.‬
‫אופס.‬
‫- אויב מושבע -‬
‫חוץ מזה, הכנתי תוכניות לנקמה, לייסורים‬
‫ולהתנהגות נפשעת באופן כללי.‬
‫קרנף.‬
‫נראית מבוהל. הבטחת לא לאבד את העשתונות.‬
‫את לא אנושית.‬
‫אתה מחפש משהו?‬ ‫-את החרב שלי.‬
‫היא התפוצצה. זוכר?‬
‫את מ…‬
‫מריצה? ממטרה? ממחטה?‬
‫את מפלצת.‬
‫אל תקרא לי ככה!‬
‫לא. כמובן שלא.‬
‫אין ספק שאת לא מהסוג הענקי ויורק האש,‬ ‫את יודעת…‬
‫אבל את כן עושה את הקטע עם שינויי הצורה.‬
‫ואת ילדה שיכולה להפוך ל…‬
‫מה את?‬
‫אני נימונה.‬
‫לא, זאת לא תשובה.‬
‫אנשים לא סתם הופכים לדברים.‬
‫אני כן.‬
‫טוב. בסדר. אז יש לי מיליון שאלות.‬
‫מותר לך לשאול אחת.‬
‫למה את עוזרת לי?‬
‫כי משעמם לי.‬
‫וכי כולם שונאים גם אותך.‬
‫- סקווייר -‬
‫הסקווייר בטח יודע משהו.‬
‫הוא נתן לי את החרב…‬
‫- רוצח המלכה‬ ‫חרבו של שחור-הלב -‬
‫החרב ש…‬
‫ש…‬
‫אתה צריך את הסקווייר?‬
‫אז בוא נלך להרוג… למצוא אותו.‬
‫בוא נלך למצוא אותו.‬
‫אתה ואני.‬
‫לא, בהחלט לא.‬
‫הדבר הזה שאת עושה? זה מוגזם‬ ‫. לא.‬
‫נראה לי שאתה מנסה להגיד,‬ ‫"תודה שהצלת את חיי".‬
‫שלוש פעמים, אם אתה סופר.‬
‫אבל אתה צודק. אתה בטח יכול לעשות זאת לבד‬ ‫כשכל אביר בכל הממלכה מחפש אותך.‬
‫בהצלחה.‬
‫רגע.‬
‫כן, מאורושע?‬
‫אני…‬ ‫-אני בעניין.‬
‫זה התנאי. אחרי שנטהר את שמך,‬ ‫אהיה השוליה שלך באופן רשמי לנצח.‬
‫בלי חרטות. סגרנו?‬
‫לא בטוח שנוח לי עם זה.‬ ‫-אל תחשוב על זה יותר מדי.‬
‫את יכולה פשוט להיות את, בבקשה?‬
‫לא הבנתי.‬
‫מי שאת, ילדה.‬
‫אבל אני לא ילדה.‬
‫אני כריש.‬
‫היי. הכנסת פעם את הראש למלתעות של אחד כזה?‬
‫הייתי צריך להישאר בכלא וזהו.‬ ‫-בחייך!‬
‫אתה יודע שאתה רוצה!‬
‫אלוהים! תראו את המקום הזה!‬
‫אלף שנות היסטוריה נהרסו.‬
‫היי, מאנסלי.‬ ‫-מה?‬
‫הראש של דוד שלך נפל על התחת של סבתא שלי.‬
‫זה קורע.‬ ‫-מעולה.‬
‫אבל ממש עצוב.‬
‫טוב, אם זהוב-פנים לא היה עוזר לו…‬
‫אני רוצה להבין.‬
‫הרוצח של המלכה נמלט‬
‫בעזרתם של ילדה, יען ולווייתן?‬
‫היצור הרס את המקלחות שלנו!‬
‫זאת אשמתו!‬
‫תגיד לו, טוד.‬ ‫-אשמתי?‬
‫למה לא סיפרת‬ ‫שבאליסטר משתף פעולה עם לווייתנים?‬
‫לווייתנים? באמת, טוד?‬
‫לווייתן? באמת?‬ ‫הכרת אותו יותר טוב מכולם, אחי.‬
‫ניסיתי לעצור אותו, אחי.‬
‫באמת? ככה? "היי, באליסטר. בוא, תיכנס.‬
‫"וכמובן שאתה יכול להביא‬ ‫את הלווייתן, היען ואת חד הקרן השמן."‬
‫חד קרן שמן?‬ ‫-כן, ראית אותו.‬
‫הדבר עם הקרן ששבר הכול.‬ ‫-אתה מתכוון לקרנף?‬
‫אם הייתי מתכוון נרקף, הייתי אומר "נרקף".‬ ‫-מספיק!‬
‫יש נבל שמסתובב חופשי בממלכה שלנו.‬
‫ותראו אתכם, מתנהגים כמו ילדים פשוטי עם.‬
‫זכרו את ההכשרה שלכם.‬
‫זכרו מי אתם.‬
‫אנחנו נולדנו כדי להגן על הממלכה הזאת.‬
‫אני נולדתי.‬
‫תני לי לקבל את ההנהגה, המנהלת.‬
‫יש רק שני דברים שאני רוצה עכשיו.‬ ‫א': שתהיה לי חרב ממש גדולה.‬
‫יש לי.‬
‫ושלוש, להתייחס לבאליסטר‬ ‫כמו לרוצח המלכה המפלצתי שהוא.‬
‫אני אצוד אותו.‬ ‫-כן!‬
‫אני אדאג שיכאב לו. אני אגרום…‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫אם מישהו יכול למצוא את באל…‬
‫למצוא את באליסטר…‬
‫לפני שמישהו נוסף ייפגע…‬
‫זה אני.‬
‫זה האיום הגדול ביותר‬ ‫שהתמודדנו איתו מזה דורות.‬
‫למרבה המזל,‬ ‫יש לנו צאצא של גלורת שיוביל אותנו.‬
‫מה?‬
‫אבירי הממלכה,‬
‫חפשו בכל רחוב, בכל צל.‬
‫מצאו את באליסטר, והביאו אותו אליי.‬
‫בעקבות ההתקפה האכזרית שהמכון ספג אתמול,‬
‫אבירינו הכפילו את מאמציהם…‬
‫- מקוללים‬ ‫אין כניסה -‬
‫במצוד אחר באליסטר הנבל.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו רק צריכים להגיע לשוק‬ ‫ולמצוא את הסקווייר, מבלי למשוך תשו…‬
‫את מוכנה להיות בשקט?‬
‫התנגדות. התוכנית שלך גרועה ומשעממת.‬
‫איפה הדרמה? צרחות האימה?‬
‫רגע.‬
‫אנחנו נבלים. תקבל את זה.‬
‫לא. הפעם נעשה את זה בדרך שלי.‬ ‫אף אחד לא ייפגע.‬
‫העדפתי את הגרסה של לפגוע באנשים.‬
‫נמצא את הסקווייר ונחקור אותו.‬ ‫-ונכאיב לו.‬
‫לא. ואז נמצא הוכחה.‬ ‫-בכך שנכאיב לו.‬
‫לא. אפשר רק ללכת לשוק וזהו, בבקשה?‬
‫חיובי. הטיסה הבאה לשוק יוצאת בעוד שלוש…‬ ‫-מה את עושה?‬
‫שתיים…‬ ‫-לא… אני רוח רפאים.‬
‫סליחה. אסור שיראו אותי עם זה!‬
‫זאת תכונה איכותית של שוליה.‬
‫זה מוגזם.‬
‫תשחרר את השפם הקפוץ שלך.‬ ‫מה הדבר הכי גרוע שיכול לקרות?‬
‫התקפת מפלצת.‬
‫- התראת מפלצת -‬
‫תפסו מיד מחסה.‬
‫אזרחי הממלכה, שלום.‬
‫לאור ההתקפה המחרידה שנערכה אתמול על המכון,‬
‫ננקוט כל אמצעי זהירות‬ ‫כדי לשמור על ביטחונכם.‬
‫אנא, אל תיבהלו. זהו רק תרגיל.‬
‫המשיכו בשגרה שלכם והיו סמוכים ובטוחים‬
‫שלמכון יש שליטה מלאה על המצב.‬
‫יום טוב,‬ ‫ומי ייתן וגלורת תנחה אתכם בכל דרכיכם.‬
‫אין סיבה לבהלה. אנא הישארו רגועים.‬
‫זהו רק תרגיל.‬ ‫-אה!‬
‫התראת "אין סיבה לבהלה". ממש יעיל.‬
‫את לא מבינה?‬
‫ברגע שלא נעמוד על המשמר,‬ ‫משהו נורא יגיח מעבר לחומה הזאת.‬
‫היית בכלל פעם מחוץ לחומה?‬
‫כן, כי יש לי משאלת מוות.‬ ‫לא! אף אחד לא היה שם!‬
‫אז אולי אין שם כלום?‬
‫את יודעת מה? אנחנו נוסעים ברכבת התחתית.‬ ‫בלי הכנפיים.‬
‫אתה תרצה אותם אחר כך.‬
‫- מפלצת רצחנית -‬
‫תמותי! חזרי לצללים ו…‬
‫היי!‬
‫- תחנת כיכר ואנקווישר -‬
‫הרכבת הבאה תגיע בעוד שלוש דקות.‬
‫זכרו, אם אתם רואים משהו, תרצחו משהו.‬
‫- נדבות -‬
‫אתם צופים בחדשות KTV.‬
‫- נולד בשביל זה -‬
‫תביאו כיף!‬
‫אחרי ההפסקה, "אופנת המשפחה הראשונה",‬ ‫מה לובשים האצילים העונה?‬
‫מגניב. אנחנו מפורסמים.‬
‫- מבוקשים! -‬
‫אני לא מאמין.‬
‫אנחנו מהממים.‬
‫סליחה. אני צריכה לראות את פניך.‬ ‫-כמובן.‬
‫ואז הלוטרה הגיחה מעבר לפינה ונשכה אותי.‬
‫לוטרת ים או לוטרת נהר?‬
‫אתה צוחק? זה משנה? היא נשכה אותי.‬ ‫-יש הבדלים אנטומיים משמעותיים בין השניים.‬
‫אני לא יודע. היא הייתה…‬
‫בחיים לא נצליח לעלות לרכבת‬ ‫מבלי שהם יראו אותנו.‬
‫אנחנו זקוקים להסחת דעת.‬
‫למי יש ארבעה אגודלים והוא טוב בהסחות דעת?‬
‫בסדר, אבל אל תגזימי.‬ ‫משהו לא בולט ודיסקרטי, כמו…‬
‫והיא נעלמה.‬
‫רוצח המלכה!‬
‫אם אתם רואים משהו, תרצחו משהו!‬
‫זה באליסטר עז-הלב!‬
‫אני נבל, ואני שונא את כולם!‬
‫לא כמו שאני שונא את עצמי.‬ ‫מישהו יכול לתת לי חיבוק?‬
‫אני שונא חיוכים!‬
‫הוא בידינו!‬ ‫-אני שונא קאפקייקס.‬
‫ואני חושב שתינוקות הם מכוערים!‬
‫תראו אותי! אני מפריע לסדר ומשליך פסולת.‬
‫אני מקווה שכולכם אוהבים אלתורי ג'אז.‬
‫תפסו אותו!‬
‫מהר!‬ ‫-תפסיק לדחוף אותי! אני מנסה!‬
‫אני לא דוחף! אני מעודד אותך להתקדם!‬ ‫-טוב, אבל אל תרביץ!‬
‫המרכבה שלנו מחכה.‬
‫מה זה היה?‬ ‫לא אמרת שאת יכולה להפוך להיות אני.‬
‫אה, כן, זה אפשרי.‬
‫ולפרוטוקול, זה בכלל לא דומה לי.‬
‫אתה צודק. אתה אף פעם לא כזה כיפי.‬
‫- סורק את אזור S -‬
‫- סורק את אזור H -‬
‫מצאנו אותו!‬
‫תראו!‬
‫קדימה, בואו נתפוס את עכברוש הביבים הזה.‬
‫כן, המפקד.‬ ‫-חכו.‬
‫תנו לצפות בזה.‬
‫משהו לא מסתדר.‬
‫הוא שונא אלתורי ג'אז.‬
‫אתה נותן לו לברוח, אחי.‬ ‫-אל תעצרו.‬
‫השעון מתקתק.‬
‫שם.‬
‫זה הוא. לאן הרכבת הזאת נוסעת?‬
‫זאת הרכבת הישירה לשוק.‬ ‫היא תגיע בעוד שש דקות.‬
‫ואנחנו נהיה שם כדי לפגוש אותו.‬
‫עכשיו נלך.‬
‫כולם לשוק.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫"כולם לשוק. אני חנון,‬ ‫והשיער שלי מריח כמו לבנדר."‬
‫מורעבים?‬
‫קוויספי!‬
‫אז חסלו את הרעב עם "דרגון קריספס"!‬
‫מתפצח!‬ ‫-מתפוצץ!‬
‫הנה לך!‬
‫מעולה, כן!‬
‫כן!‬
‫"דרגון קריספס". חלק מארוחת הבוקר לגיבורים!‬
‫- שימו את מבטחכם במכון -‬
‫בהית בי.‬
‫מישהו רוצה פיצה?‬
‫את יכולה פשוט להיות נורמלית לרגע?‬
‫נורמלית?‬
‫אני חושב שיהיה קל יותר אם תהיי ילדה.‬
‫קל יותר להיות ילדה? אתה קורע.‬
‫כלומר, קל יותר אם תיראי אנושית.‬
‫קל יותר בשביל מי?‬
‫בשבילך. אין הרבה אנשים סובלניים כמוני.‬
‫כן?‬
‫איך נהיית כזאת?‬
‫מה? כאילו, משהו מדהים?‬
‫לא, איך את… אני רק מנסה‬ ‫להבין עם מה יש לי עסק כאן.‬
‫אני נימונה.‬
‫זה לא מסביר כלום.‬
‫לא, אתה צודק.‬
‫מגיע לך הסבר יותר טוב מזה.‬
‫הייתי רק ילדה.‬
‫חמודה, קטנה ותמימה שכמותי.‬
‫שיחקתי ביער,‬
‫עקבתי אחר מעוף הציפורים, שחיית הדגים‬
‫ודילוג האיילים.‬
‫כולם נראו כל כך מאושרים ביחד‬
‫אבל אני…‬
‫אני הייתי לבד.‬
‫ואז שמעתי אותו, שיר שקרא לי.‬
‫הוא הוביל אותי לבאר משאלות.‬
‫באר משאלות?‬ ‫איך ידעת שזאת לא סתם באר רגילה?‬
‫אתה רוצה לספר את הסיפור שלי?‬ ‫-נכון. סליחה. תמשיכי.‬
‫כשהתקרבתי לאט-לאט לבאר,‬
‫הופיע בכף ידי מטבע כבמטה קסם.‬
‫וידעתי מה עליי לעשות.‬
‫אזרתי אומץ, החזקתי את המטבע חזק,‬
‫השלכתי אותו לתוך הבאר וביקשתי משאלה.‬
‫משאלה שיום אחד אהיה לכודה ברכבת התחתית‬
‫עם אביר סתום בלחץ‬ ‫ששואל אותי שאלות קטנוניות.‬
‫יש לך עדיין את הפיצה ההיא?‬
‫התחנה היא תחנת השוק.‬
‫מעולה, הגענו.‬
‫וגם כל החברים שלך.‬
‫נראה לך שהוא ראה אותנו?‬
‫כן.‬
‫קדימה!‬
‫זוזו!‬ ‫-משמאל.‬
‫פנוי.‬ ‫-פנוי.‬
‫פנוי.‬ ‫-מתקדם.‬
‫מה בשם גלורת?‬
‫לווייתן קטנטן.‬
‫זהוב-פנים ראה אותך?‬
‫ברצינות? הוא כרת לך את הזרוע,‬ ‫ומדאיג אותך להיראות איתי?‬
‫אמרתי לך, זה…‬ ‫-מסובך. כן, אמרת.‬
‫הנה שם! הסקווייר.‬
‫היי. תסלחו לי.‬
‫בסדר. עלינו להוציא אותו מכאן בשקט.‬
‫בטיפול.‬
‫רגע, לא ככה. גם לא ככה.‬
‫רוצה שאשנה צורה או לא? תחליט כבר.‬
‫ועכשיו את בן.‬
‫אני בן היום.‬ ‫-רגע, לא!‬
‫מבוקש.‬
‫סלחו לי.‬
‫- מבוקש -‬
‫בחייך.‬
‫הוא כאן! תמצאו אותו!‬
‫תראו, זה זהוב-פנים!‬ ‫-כן, אני לא מאמין.‬
‫בבקשה, פנו דרך.‬ ‫-אפשר חתימה?‬
‫חתימה אחת. למי זה?‬ ‫-אתה חותם על עור?‬
‫לא לזוז!‬
‫כי אחרת אתה תפספס עסקה מצוינת היום!‬
‫תסלח לי, מר סקווייר, אדוני.‬
‫אני לא מוצא את אמא שלי.‬
‫היא הלכה לסמטה המפחידה שם.‬
‫אתה יכול לעזור לי למצוא אותה?‬
‫בבקשה.‬
‫אוי, לא!‬
‫תרשה לי להעביר את הבעיה הזאת‬ ‫לטיפול של מישהו אחר.‬
‫אין זמן!‬
‫ביפהפייה הזאת יש כל מה שתרצה.‬ ‫מערכת סאונד משוכללת.‬
‫הנה. אפשר פשוט לפנות דרך?‬
‫תודה.‬ ‫-תודה. זוז הצידה.‬
‫בבקשה, עזרו לי. עזרו לי, בבקשה.‬
‫תינוק שד קטן רודף אחריי. בבקשה, עזרו לי.‬
‫ותראה את זה.‬
‫עם מצלמות ה-360 מעלות על לוח המחוונים,‬ ‫תמיד תראה מה מתקרב אליך.‬
‫והחיבור לערוץ החדשות‬ ‫יספק לך עדכונים לכותרות הממלכה.‬
‫- צמד במנוסה -‬
‫אתה נראה ממש כמו…‬ ‫-אני חף מפשע!‬
‫לא!‬
‫אננס על פיצה?‬
‫שם!‬ ‫-סליחה. אני חייב לעבור. זוזו!‬
‫אוי לא.‬
‫למה אתה זה שהרג אותו?‬ ‫-הוא לא מת. אני מקווה.‬
‫זה באליסטר?‬ ‫-זה רוצח המלכה!‬
‫הוא עובד עם תינוק שד!‬ ‫-חשבתי שהוא אוכל תינוקות!‬
‫באליסטר! עצור!‬
‫כן!‬ ‫-תיכנסי!‬
‫באל!‬ ‫-תירה לו בפרצוף!‬
‫מה את עושה?‬
‫אנחנו ניקח אותה.‬
‫לעזאזל!‬
‫לא נעים לי להגיד את זה,‬ ‫אבל אתה נבל ממש מוצלח.‬
‫כן. זה מוצא חן בעיניי.‬
‫ננער ממנו את האמת בכל מחיר‬ ‫באזור המפוקפק הזה של העיר.‬
‫תקשיבי, בואי נחקור את הסקווייר ונסתלק…‬ ‫הרגל שלך.‬
‫מה?‬ ‫-יש חץ ברגל שלך!‬
‫הו.‬ ‫-טוב, את באמת צריכה לשבת.‬
‫זה בסדר. זה לגמרי…‬ ‫-תסתכלי עלייך. את לא בסדר.‬
‫זה רק קוץ. הוא יצא לבד.‬ ‫-את מדממת. שבי.‬
‫אנחנו רק נעיף מבט, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫זה… זה… זה תקוע בפנים.‬
‫הכול בסדר. אנחנו רק…‬
‫נעשה זאת בספירה של שלוש.‬
‫מוכנה?‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫טוב, רוב האנשים צורחים בחלק הזה.‬
‫אני לא אנשים.‬
‫נכון.‬
‫זה בכלל מכאיב?‬ ‫-כן.‬
‫אבל עברתי דברים גרועים מזה.‬
‫איך זה מרגיש?‬
‫כאילו שמשהו ננעץ בי באזור הרגליים שלי.‬
‫לא, שינוי הצורה.‬
‫זה כואב, או שזה…‬
‫סליחה. שאלה קטנונית.‬
‫אל תזוזי.‬
‫באמת?‬
‫זאת הרגשה גרועה יותר לא לשנות צורה.‬ ‫כאילו שמגרד לי בתוך הגוף.‬
‫כמו השנייה הזאת ממש לפני שאתה מתעטש?‬
‫זה די דומה.‬
‫ואז שינוי הצורה משחרר אותי לחופשי.‬
‫מה יקרה אם תתאפקי?‬
‫אם לא תשני צורה?‬
‫אני אמות.‬ ‫-אלוהים אדירים, זה נורא!‬
‫אתה כזה פתי מאמין. אני לא באמת אמות.‬
‫אבל אני גם בטוח לא איהנה מהחיים.‬
‫ממש נחמד לשמוע אתכם מתיידדים ככה.‬
‫זה ממש חבל שאני צריך ללכת. תנו לי ללכת.‬
‫אה, כן, הבחור הנרגז בבגאז'.‬ ‫בוא ניתן גז בבחור הנרגז שבתוך הבגאז'.‬
‫תתחיל לדבר.‬ ‫-הוא רוצה דם.‬
‫דם?‬ ‫-הדם שלך!‬
‫אני לא רוצה דם.‬ ‫-דליי דם!‬
‫אני רוצה תשובות, אז תתחיל לדבר.‬
‫או שנתחיל לדקור.‬
‫בלי דקירות.‬ ‫-לסטור.‬
‫לא! למה טמנת לי מלכודת?‬
‫אני לא.‬ ‫-אז מי?‬
‫את!‬ ‫-לא!‬
‫מי?‬ ‫-תן לי להסביר.‬
‫בלאנש? צ'אד? טוד?‬ ‫-טוד?‬
‫טוד שבא להחטיף לו?‬ ‫-טוד החליף את החרב, מה?‬
‫מה? לא.‬ ‫-למה אתה מגן עליו?‬
‫מי ירצה להגן על טוד?‬ ‫-נראה לי שנצטרך לעשות דברים בדרך הקשה.‬
‫בדרך קשה? חכו רגע. רק רגע אחד.‬
‫קוקו.‬
‫הנה, תראו.‬
‫תראו מה זה. אני בחדר ההלבשה,‬
‫ואתה צופים בהיסטוריה בהתהוותה.‬
‫השריון של באליסטר. הוא מדבר.‬
‫הוא אומר, "תכבד אותי. תגן עליי.‬ ‫תלבש אותי. אף אחד לא רואה".‬
‫מביך.‬
‫אפשר פשוט להריץ קדימה.‬
‫טוב, זה החלק שאתם צריכים לראות.‬
‫המנהלת הפלילה אותי.‬
‫היא זאת שהרגה את המלכה.‬
‫לא ידעתי מה לעשות.‬ ‫ניסיתי להראות לך את זה קודם…‬
‫כל זה לא הגיוני.‬
‫היי, חבר.‬
‫אני מצטער שחטפתי אותך.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-או אולי אני לא?‬
‫תראה, בוס, מישהו שבטחת בו בגד בך.‬
‫אני מבינה את זה. זה מבאס. אבל הצלחנו.‬ ‫אתה חף מפשע, ויש לנו הוכחה.‬
‫נעלה את הסרטון…‬ ‫-אנחנו לא.‬
‫מה? כולם צריכים לדעת את האמת.‬
‫יש כשל במערכת. צריך לסגור את המכון.‬
‫את מוכנה להיות בשקט?‬
‫מטרה. שדרה שלוש פנויה. עבור.‬
‫אני לא אשתוק בעניין הזה.‬
‫הסרטון הזה עלול‬ ‫לפגוע באמון של האזרחים במכון.‬
‫מה אתה אומר!‬
‫תראי, אני לא יודע למה היא הפלילה אותי‬ ‫אבל המכון הוא לא הבעיה.‬
‫אלא המנהלת.‬
‫לכן אני לוקח את זה לאמברוזיוס.‬
‫למי… אכפת?‬ ‫-לאמברו…‬
‫זה האיש שכרת לך את הזרוע.‬ ‫קטיעת זרוע היא לא מחווה של אהבה!‬
‫הוא לא כרת לי את הזרוע. הוא נטרל נשק.‬
‫זה מה שהוכשרנו לעשות.‬
‫וואו!‬
‫הם שטפו לכם את המוח ממש טוב.‬
‫אתה חושב שזה נגמר במנהלת?‬
‫אתה צריך להטיל ספק בכל דבר עכשיו.‬
‫במורשת של גלורת, במכון, בחומה.‬
‫למה כל אלה באמת נועדו?‬ ‫-להגן על הממלכה.‬
‫אתה מתכוון מנבלים כמוך?‬
‫או ממפלצות…‬
‫כמוני?‬
‫תראי, אם נביא את זה לאמברוזיוס,‬ ‫הכול יהיה בסדר.‬
‫בשביל שנינו.‬
‫טוב, בסדר. אבל אם המצב יתדרדר,‬ ‫אני אשבור דברים.‬
‫זה לא יהיה הכרחי.‬
‫- עידן חדש של גיבורים -‬
‫משהו מטריד אותך, אמברוזיוס?‬
‫אתה יכול לדבר איתי.‬
‫מטריד אותי?‬
‫אני יוצא מדעתי.‬
‫איבדתי הכול.‬
‫את הגבר שאני אוהב, את החבר הכי טוב שלי.‬
‫למרות שעכשיו יש לו חבר הכי טוב חדש.‬ ‫מה הקטע הזה?‬
‫מה עוד הוא מסתיר? מי זה הוא האמיתי?‬
‫מי אני?‬
‫צאצא ישיר של גלורת? לא ביקשתי את זה.‬ ‫עכשיו כולם מצפים שאעצור את באליסטר.‬
‫ואם לא אעשה זאת, אני בוגד בעינייך.‬ ‫ואם כן, אני בוגד בעיניו.‬
‫ובנוסף לכול, כרתי לו את הזרוע!‬
‫הזרוע שלו! מי כורת זרוע?‬
‫כי לכך הוכשרתי?‬ ‫כריתת זרוע היא לא מחווה של אהבה…‬
‫אני בסדר, המנהלת.‬
‫גברתי.‬ ‫-תישאר חזק, אמברוזיוס.‬
‫הדם של גלורת זורם בעורקיך.‬
‫אמברוזיוס.‬ ‫-אבירים!‬
‫הם היו ככה כשהגעתי לכאן.‬
‫את.‬
‫אני.‬
‫אמברוזיוס, המנהלת הרגה את המלכה.‬
‫מה?‬ ‫-עוד שקר נואש.‬
‫הוא לא שקרן.‬
‫אומר היצור הזדוני שלוחש באוזנו.‬
‫תודה, נחמד מצידך.‬
‫אני חף מפשע, ויש לי הוכחה.‬
‫יש לו נשק.‬ ‫-לא!‬
‫כבר לא! טוד שולט!‬
‫זה לא משנה. אתה לא צריך הוכחה.‬
‫אתה יודע שאני לא רוצח.‬
‫למה אתה מחכה, קפטן?‬
‫תזדרז לפני שהלווייתן יגיע.‬
‫בחייך, בנאדם.‬
‫תעשה את הדבר הנכון.‬
‫מי זאת, באל?‬
‫מה היא?‬
‫אמברוזיוס, אני מתחנן בפניך שתבטח בי.‬
‫תעצרו אותם.‬
‫רוצה לדעת מי הילדה הזאת?‬
‫הכיוון הזה מוצא חן בעיניי.‬
‫רוצה להראות להם?‬
‫בשמחה.‬
‫בואי נשבור דברים.‬
‫מתכת.‬
‫זאת גורילה?‬
‫תן לי חרב.‬ ‫-עלינו להביא אותך למקום מבטחים.‬
‫תעלה את הדבר הזה לאוויר עכשיו!‬
‫סליחה, לא סליחה!‬
‫איך נסתלק?‬ ‫-קפוץ על הסוס ללא היסוס.‬
‫זאת הייתה בדיחה מוזרה.‬
‫תעצור את ה… סוס?‬
‫אנחנו קופצים, נכון?‬ ‫-כן! הדרך היחידה החוצה היא למטה.‬
‫סוס!‬ ‫-למה אנחנו תמיד נופלים?!‬
‫אמרתי לך שתרצה את הכנפיים.‬
‫טוב, זה היה ממש מגעיל.‬ ‫-נכון!‬
‫תראו, תראו, זה נער הזהב.‬
‫זאת הלוטרה שנשכה אותי!‬ ‫-אני מבין למה התבלבלת.‬
‫יש לה זנב של לוטרת נהר‬ ‫אבל הרגליים האחריות…‬
‫היה לך פעם בכלל אכפת ממני?‬ ‫או שכל זה היה רק שקר?‬
‫שקר? אומר הבחור שמסתובב בחברת מפלצת!‬
‫אל תקרא לה ככה!‬ ‫היא פיקחית, טובת לב ודי מתוחכמת.‬
‫הבחור הזה השתין בשריון שלו!‬ ‫הוא השתין בו!‬
‫והיא שומרת עליי, בניגוד אליך.‬
‫שיקרת לי בכל דבר!‬
‫היחידה שמשקרת לך היא המנהלת!‬
‫מה? עכשיו אתה תהרוג גם אותי?‬
‫אתה מאמין בזה?‬
‫אז מעולם לא הכרת אותי בכלל.‬
‫כן. עכשיו אני אכניס לך אגרוף בפרצוף.‬
‫אני לא רופא, אבל הגבס הזה נראה טעים.‬
‫בוס?‬
‫אתה חושב שזה כואב?‬
‫חכה עד שתראה מה נעשה למפלצת המחמד שלך.‬
‫לא, תעזבו אותה!‬
‫קוויספי! רגע, מה?‬
‫אני מקווה שהבאתם חלב.‬
‫לא!‬
‫רגע! לא!‬
‫מה?‬
‫התקפת מפלצת.‬
‫תפסו מיד מחסה.‬
‫זה בסדר.‬
‫מפלצת.‬
‫התקפת מפלצת.‬
‫תפסו מיד מחסה.‬
‫הנה היא!‬
‫תפסתי אותך, ילדה!‬
‫את בסדר?‬ ‫-אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫אני יודע שקרה משהו.‬ ‫-אני לא רוצה לדבר על זה!‬
‫אני רק מנסה לעזור.‬
‫תחסוך ממני את העזרה שלך!‬
‫ראית איך הילדה הקטנה הזאת הסתכלה עליי?‬
‫ילדים.‬
‫ילדים קטנים.‬
‫הם גדלו מתוך אמונה‬ ‫שהם יכולים להיות גיבורים‬
‫אם הם נועצים חרב‬ ‫בליבו של כל דבר ששונה מהם.‬
‫ואני המפלצת?‬
‫קשה לי לומר מה מפחיד יותר.‬
‫העובדה שכולם בממלכה הזאת‬ ‫רוצים לנעוץ חרב בליבי…‬
‫או שלפעמים…‬
‫מתחשק לי שהם יעשו את זה.‬
‫חייבים להוציא אותך מכאן.‬
‫נצא מחוץ לחומה.‬
‫לא נעצור עד שנמצא מקום בטוח.‬
‫בסדר? נלך ביחד.‬
‫ביחד?‬
‫תקשיבי, צדקת לגבי הכול. המכון, החומה…‬
‫אמברוזיוס.‬
‫לא משנה מה נעשה,‬ ‫לא נשנה את האופן שבו אנשים רואים אותנו.‬
‫אתה שינית את האופן שבו אתה רואה אותי.‬
‫נכון?‬
‫אנחנו לא יכולים לתת למנהלת להתחמק מזה.‬
‫אין סיבה שנצטרך לברוח.‬
‫ואתה עשית עסקה, נכון?‬
‫אם נטהר את שמך, אתה תהפוך אותי לשוליה שלך.‬
‫ואתה לא יכולה לסגת מעסקה‬ ‫כי אתה מאמין באמת ובכבוד‬
‫ובלה בלה, בלה. כל השטויות האלה.‬
‫אמת וכבוד הם לא שטויות, אבל בסדר.‬
‫אז יש לך תוכנית?‬
‫ברור שיש לי תוכנית.‬
‫משהו, משהו, משהו…‬
‫אנחנו מנצחים.‬
‫- מגינים על דרך החיים שלנו -‬
‫סליחה, אבל המנהלת לא פנויה כרגע.‬
‫אנחנו צריכים לדבר!‬
‫לבד.‬
‫באליסטר אמר את האמת?‬
‫הוא יכול היה לומר שכל אחד הרג את המלכה‬ ‫אבל הוא אמר שזאת היית את. למה את?‬
‫סר זהוב-פנים,‬ ‫האם נאמנותך נתונה לממלכה הזאת‬
‫או לאביר שמתרועע עם מפלצת?‬
‫החלפת את החרב שלו?‬
‫טמנת לו מלכודת?‬
‫תגידי לי את האמת!‬
‫מאז שהייתי צעירה היה לי אותו סיוט.‬
‫אני מוצאת סדק בחומה.‬
‫אני צועקת…‬
‫אבל אף אחד לא מקשיב.‬
‫והסדק נעשה יותר ויותר גדול‬
‫עד שהחומה מתפוררת‬
‫והמפלצות שועטות פנימה.‬
‫התחננתי בפני המלכה‬ ‫לא להטיל ספק במצוותיה של גלורת.‬
‫לא להטיל ספק במה שהגן עלינו במשך אלף שנים.‬
‫אבל היא לא רצתה להקשיב.‬
‫לאפשר לבאליסטר לשאת את החרב,‬ ‫היה הסדק הראשון בחומה.‬
‫ועכשיו…‬
‫יש מפלצת בממלכה שלנו.‬
‫האם זאת…‬
‫אני מצטערת, אמברוזיוס.‬
‫אז כן, אני הפללתי את באליסטר.‬
‫הרגתי את המלכה.‬
‫גלורת עשתה כל מה שנדרש‬ ‫כדי להרחיק את המפלצות.‬
‫וכך אעשה גם אני.‬
‫מי ייתן וגלורת תסלח לך.‬
‫אז כן, אני הפללתי את באליסטר.‬
‫הרגתי את המלכה.‬
‫אני כבר מת שהממלכה תראה את זה.‬
‫אתה.‬
‫כן, והשוליה שלי.‬ ‫איפה מחיאות הכפיים, קהל נכבד.‬
‫המשחק שלי היה בסדר? קצת חששתי‬ ‫שה… האחרון שלי היה קצת מוגזם מדי.‬
‫אם את רוצה משוב, זה היה טיפה דרמטי.‬
‫את לא תזכי בפרסים, אבל זה היה טוב.‬
‫בחיים לא לקחתי שעורי משחק.‬ ‫-באמת? מפתיע.‬
‫אפילו לא אחד. אל תשכח את החרב שלך, בוס.‬ ‫-היא יכולה להשאיר אותה אצלה.‬
‫אני לא נלחם בשבילה יותר.‬
‫קראת לי השוליה שלך.‬
‫נכון, מה?‬
‫קראת לי השוליה שלך.‬
‫ואני כבר מתחרט על זה.‬
‫קראת לי השוליה שלך. קראת לי…‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫זמן לא נוח?‬
‫קדימה!‬
‫כן! בוא נוציא את הכלב לסיבוב.‬
‫שמונה, תשע, עשר.‬
‫והגעת ליער המכושף שהוא בבעלותי.‬
‫קא-צ'ינג. 600 זהב, בבקשה.‬
‫הטרייר הסקוטי שלי‬ ‫לא ישלם את מס העריצות שלך.‬
‫הוא אוסף את החלכאים והנדכאים ביער,‬ ‫ומתחיל במרד.‬
‫סנאים מטפסים על חומות הטירה!‬
‫דובים הולמים בשערים! מחוללים כאוס!‬
‫אני עדיין לוקח את 600 הזהב.‬ ‫-מה?‬
‫לא אמרת לי שאת יכולה לירוק אש.‬
‫מתכת. השניים הכי טובים מתוך שלושה?‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫היי, תראי.‬
‫- צפיות‬ ‫198,160 -‬
‫וואו! 100… 500… 30,000…‬
‫שבעים וחמישה… כל הממלכה צופה בזה.‬
‫אז נראה לי שנשארה רק שאלה אחת.‬
‫איזו שאלה?‬
‫כריש יכול לרקוד?‬
‫אם כריש יכול לרקוד?‬
‫שים לב.‬
‫הממלכה עדיין מתאוששת מהתקפת המפלצת,‬ ‫ועכשיו היא המומה‬
‫מסרטון חדש שבו המנהלת‬ ‫מתוודה על מעשה מזעזע.‬
‫הפללתי את באליסטר. אני הרגתי את המלכה.‬
‫- צפיות‬ ‫1,068,200 -‬
‫הפללתי את באליסטר. אני הרגתי את המלכה.‬
‫- הפילו את המכון!‬ ‫מי הנבל האמיתי? -‬
‫הפללתי את באליסטר…‬
‫- המנהלת מודה בטיוח -‬
‫- המלכה מתה -‬
‫הרגתי את המלכה.‬
‫נשארה רק שאלה אחת.‬
‫מי הנבל האמיתי?‬
‫תנו לנו את המנהלת!‬
‫- מרשעת -‬
‫- המרשעת האמיתית -‬
‫בואו איתי.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫המנהלת!‬
‫את עצורה באשמת רצח המלכה ובאשמת…‬
‫אמברוזיוס. זה מסביר הכול.‬
‫זומבים הם בני אלמוות. אין דרך להרוג אותם.‬
‫ואם הם יבואו לתפוס אותנו?‬
‫אני לא מאמין שאני עומד להגיד את זה‬ ‫אבל האמת שעצוב לי על הזומבים.‬
‫תפסיקו. לא.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬
‫זה בסדר. את בטוחה.‬
‫אנחנו בבית.‬ ‫-בית?‬
‫טוב לי פה.‬
‫בוא נגור כאן לנצח.‬
‫- זהוב-פנים‬ ‫נאצ'וס? -‬
‫- הנחש המקורנן -‬
‫יש לך חצי דקה.‬ ‫-חצי דקה?‬
‫זה יותר ממה שנתת לי.‬ ‫-באתי להציל אותך.‬
‫אתה כל כך מלא מ…‬ ‫-היי! אפשר להביא לכם משהו?‬
‫נאצ'וס!‬ ‫-נאצ'וס!‬
‫בבקשה.‬
‫ובלי זיתים.‬
‫הוא אלרגי.‬
‫באל, לא הייתי כאן אם זה לא היה חשוב.‬
‫ואני לא הייתי כאן אם היית עומד לצידי.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫סיימנו. וגם היא.‬ ‫-נעבור בשידור חי למכון.‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬ ‫-היי, תגבירו את זה.‬
‫אזרחי הממלכה, זאת לא אני בהקלטה.‬
‫- "אנחנו תחת התקפה" -‬
‫אני יודעת שזה נראה כמוני ונשמע כמוני,‬ ‫אבל זאת לא אני.‬
‫זו הייתה המפלצת ששיתפה פעולה‬ ‫עם רוצח המלכה האמיתי, באליסטר.‬
‫הם מנסים לרמות אתכם.‬
‫זה שקר.‬
‫אנחנו תחת התקפה מצד משהו‬ ‫שיכול ללבוש כל צורה.‬
‫זה יכול להיות כל אחד.‬
‫- משנה צורה -‬
‫בן הזוג שלכם, הילד שלכם,‬ ‫החבר הכי טוב שלכם, האדם שיושב לידכם.‬
‫איש מאיתנו אינו מוגן‬
‫כל עוד הנבל והמפלצת הזאת עדיין שם בחוץ.‬
‫היא מסלפת הכול.‬
‫אמברוזיוס, אני לא הנבל כאן.‬
‫אני יודע.‬
‫אני מאמין לך.‬
‫אני…‬
‫אני מצטער‬
‫על הכול.‬
‫על הזרוע שלך.‬
‫היא הערימה עליך.‬
‫היא הערימה על שנינו‬
‫אבל יחד, אנחנו נפיל אותה,‬ ‫ונוכיח זאת לממלכה.‬
‫אתה תהיה שוב אביר.‬
‫תודה. אסור שהמנהלת תברח…‬
‫המנהלת?‬
‫באל, אני מתכוון לשוליה.‬
‫השוליה שלך הערימה עליך.‬
‫מה?‬
‫היא תכננה את כל זה.‬
‫את הכול.‬
‫היא מרושעת, באל.‬
‫מרושעת?‬
‫לא, אתה טועה. טעינו לגבי הכול.‬
‫טעינו לגבי הכול? אז תסביר את זה.‬
‫המגילה הזאת נשמרה בכספת של המכון‬ ‫במשך אלף שנים.‬
‫תסתכל עליה.‬
‫זאת היא, באל.‬
‫היא המפלצת של גלורת.‬
‫היא חזרה כדי לסיים את מה שהיא התחילה,‬ ‫והיא משתמשת בך כדי לעשות את זה.‬
‫אבל היא חברה שלי.‬
‫ואני לא יותר מזה?‬
‫נוכל להרוג את המפלצת הזאת.‬ ‫נוכל לחזור למה שהיה.‬
‫זאת הייתה טעות.‬ ‫-באל, בבקשה.‬
‫אני לא יכול לעשות זאת. זהו!‬ ‫-תקשיב לי!‬
‫היא מנצלת אותך כדי להשמיד את הממלכה!‬
‫אתה יודע מה היא.‬ ‫-תפסיק!‬
‫למה אתה לא מודה? אתה בסכנה!‬ ‫-למה אתה לא יכול להשאיר אותי לבד?‬
‫כי אני אוהב אותך.‬
‫לא ישנתי ככה כבר שבועות.‬
‫למה אתה עוטה את הגלימה שלך?‬
‫זאת את?‬
‫מאיפה השגת את זה? עם מי דיברת…‬
‫תגידי לי שזאת לא את.‬
‫אתה חושב שאני הייתי עושה את זה?‬
‫שזאת מי שאני?‬
‫אני לא יודע.‬
‫את זאת שאמרת לי לא לבטוח באף אחד,‬ ‫להטיל ספק בכל דבר.‬
‫נכון! אפילו עכשיו, עם זה,‬
‫תחשוב על כל מה שעברנו ביחד.‬
‫אני חושב על כל מה שעשינו ביחד.‬
‫ברחנו מהכלא, גנבנו מכוניות,‬ ‫חטפנו אנשים, רימינו אנשים.‬
‫אני עזרתי לך.‬
‫השתמשת בי! את רצית שהם יראו נבל.‬
‫מישהו אחר שיוכלו לשנוא כדי שלא תהיי לבד.‬
‫כי את לא שוליה. את מ…‬
‫מה? אני מה?‬
‫את יודעת מה את.‬
‫אני רוצה לשמוע אותך אומר זאת.‬
‫קדימה, תגיד את זה.‬
‫תגידי את זה!‬
‫תגידי שאני מפ…‬
‫אני…‬ ‫-תקיפו את המקום. שניכם, בואו איתי.‬
‫הדלת שלך שבורה.‬
‫אל תתקרבו!‬ ‫-לא! עצרו! היא חברה שלי.‬
‫היא מפלצת.‬
‫תקיפו אותה!‬
‫לא!‬
‫גלורת.‬
‫גלורת! בואי הנה!‬
‫גלורת…‬
‫תחזרי לצללים שמהם באת.‬
‫מה את?‬ ‫-מפלצת.‬
‫את בכלל אנושית?‬
‫פשוט תהיי בת.‬
‫אין לך מקום בינינו!‬
‫אל תשקרי לי!‬ ‫-היא מפלצת.‬
‫לא היית רוצה להיות נורמלית?‬ ‫-חזרי לצללים שמהם באת.‬
‫משהו לא בסדר איתך. מה את?‬
‫מפלצת!‬ ‫-את יודעת מה את!‬
‫הכנסת מפלצת לתוך הבית שלנו.‬
‫היית צריך להישאר בביבים שאליהם אתה שייך.‬
‫עכשיו, איפה היא?‬
‫הרגשתם את זה?‬ ‫הרגשתי שכל המקום השמיע רעש כמו…‬
‫לא.‬
‫היא מתקדמת ישר אל העיר. תיידעו את המכון.‬
‫ואתה.‬
‫אם הדבר הזה יהרוס את הממלכה,‬ ‫זאת תהיה אשמתך, אחי.‬
‫בואו נזוז!‬
‫גברתי, סר טודאוס שלח דיווח.‬
‫ובכן? מה זה?‬
‫מה זה?‬ ‫-מה קורה?‬
‫- שקרנית -‬
‫אנחנו צריכים מחסומים בשדרות איי עד אף.‬ ‫ואפשר לפנות את הרחובות? האנשים האלה בסכנה.‬
‫זה קורה.‬
‫תפעילו את האזעקה!‬ ‫הכו בה עם כל הנשק שברשותנו.‬
‫התקפת מפלצת.‬
‫זה אינו תרגיל.‬
‫התקפת מפלצת.‬
‫זה אינו תרגיל.‬
‫התקפת מפלצת.‬
‫זאת המפלצת!‬
‫הישארו רגועים.‬
‫מזל"טים בפעולה.‬
‫זהירות!‬
‫את בסדר.‬
‫היי, זהובון.‬ ‫תסתכל איך אביר אמיתי עושה את זה.‬
‫בסדר, קוטלי מפלצות.‬
‫בואו נירה כמה חיצים ונשבור כמה לבבות.‬
‫אני אהיה גיבור מזורגג.‬
‫פנו דרך!‬
‫אנחנו צריכים עוד כוח אש!‬ ‫הדבר הזה יהרוג את כולנו!‬
‫תיזהר!‬
‫תביא כיף!‬ ‫-אחי.‬
‫תתרחקו!‬
‫קחו אותי לחומה.‬
‫התקפת מפלצת.‬
‫מה עשיתי?‬
‫המשחק שמאפשר לך להיות גיבור.‬
‫הרגתי מפלצת!‬
‫אני הרגתי שתיים!‬
‫- התראת מפלצת -‬
‫קדימה. מהר.‬
‫הצילו!‬
‫דאג שהם ימצאו מחסה מתחת לאדמה.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫באל?‬
‫באל!‬ ‫-תשכח מהילד. בוא נלך.‬
‫מהר!‬ ‫-קדימה!‬
‫אני לא מאמין.‬
‫גברתי, מישהו מכוון את התותח לתוך הממלכה.‬
‫כן, אני יודעת. אני נתתי את הפקודה.‬
‫אבל הם יירו בהם, חצי מהעיר תושמד.‬
‫חפים מפשע ימותו.‬
‫וכך גם המפלצת.‬ ‫-אבל…‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫- התקפת מפלצת! תפסו מחסה! -‬
‫את לא שייכת לכאן.‬
‫קשה לי לומר מה מפחיד יותר.‬
‫העובדה שכולם בממלכה הזאת‬ ‫רוצים לנעוץ חרב בליבי…‬
‫או שלפעמים…‬
‫מתחשק לי שהם יעשו את זה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני רואה אותך, נימונה.‬
‫ואת לא לבד.‬
‫תירו בתותחים.‬
‫הרגו אותה.‬
‫אמרתי להפגיז ב…‬ ‫-לא!‬
‫זה נגמר.‬
‫היא משטה בך. משטה בכולכם!‬
‫אתה לא רואה שזה מה שהיא רוצה?‬ ‫שלא נעמוד על המשמר!‬
‫אני רואה מה היא באמת, וגם גלורת ראתה!‬
‫המפלצת הזאת היא איום על דרך החיים שלנו!‬
‫ומה אם אנחנו טועים?‬
‫מה אם טעינו כל הזמן?‬
‫לא!‬
‫מהר!‬
‫התותח הזה יהרוג את כולם.‬
‫היי, בוס.‬
‫אחזור מיד. אני רק אלך לשבור כמה דברים.‬
‫חכי, נימונה. מה את…‬ ‫-הגיע הזמן לשכתב את הסיפור הזה.‬
‫נימונה!‬
‫חזרי לצללים שמהם באת!‬
‫נימונה!‬
‫נימונה.‬
‫תחזרי.‬
‫בבקשה, תחזרי.‬
‫כמה מאיתנו לא מקבלים‬ ‫את ה"באושר ובעושר" שחיפשנו.‬
‫אולי זאת לא ממלכה מהסוג הזה.‬
‫או שאולי זה לא סוף הסיפור.‬
‫לכאן, אני חופשי.‬
‫- גיבורים -‬
‫- נימונה -‬
‫- אנחנו אוהבים את נימונה -‬
‫- שקרנית‬ ‫רוצחת -‬
‫- אנחנו אוהבים את נימונה -‬
‫היי, בוס.‬
‫אלוהים אדי…‬
‫- נימונה -‬
‫- מבוסס על הרומן הגרפי‬ ‫מאת אן. די. סטיבנסון -‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬
‫אם אתם או מכר שלכם מתמודדים עם קשיים,‬
‫מידע ותמיכה זמינים ב:‬ ‫www.wannatalkaboutit.com‬