Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Už je to hodně dávno, kdy království žilo v míru.
S vědomím, že se nemá čeho bát.
V přítmí stínu
však číhalo veliké a strašlivé zlo.
Příšera zaútočila bez varování.
Pustošila všechno a všechny, kteří jí stáli v cestě.
V té nejtemnější hodině však povstala hrdinka.
Jmenovala se Gloreth.
Vrať se do přítmí, odkud jsi přišla!
Gloreth přísahala, že nedopustí, aby byl její lid zranitelný.
Proto vycvičila elitní rytířskou jednotku a nařídila, že jejich potomci
budou chránit království pro další generace.
Jenže pokud chcete žít šťastně navěky,
nikdy nesmíte polevit v ostražitosti,
protože někde tam venku se pořád prohánějí příšery.
O TISÍC LET POZDĚJI
Dobrý večer, vážení.
Přinášíme živé vysílání z Dómu slávy.
- Tady Nate Knight… - A Pamela Davisová.
Dnes dojde k pasování rytířů!
- Je to tak, Pam? - Určitě, Nate.
Zároveň se jedná o nejkontroverznější rytířský obřad za tisíc let.
Je cítit vzrušení a napětí.
Už to začíná!
Dnes večer bude tradice porušena
a kvůli jednomu muži se království navždy změní.
Ballister.
Kluk z ulice, který si snil, že se stane rytířem.
Přišel jsem zabíjet příšery a ochránit naše království!
Nemožné, ovšem jen do té doby,
než samotná královna učinila šokující rozhodnutí.
Sice nepochází z ušlechtilého rodu,
ale může v něm dřímat srdce hrdiny.
Ballister tuto šanci využil a stal se nejlepším žákem ve své třídě.
Byla to třída, ve které nechyběl ani…
- Ambrosius Zlatobříšek. - Zdravím.
Přímý potomek samotné Gloreth
a nejnadějnější rytíř celé generace.
Jakmile se Ballister přiřadí k mužstvu,
bude naše bezpečnost poprvé v rukou prostého občana.
Nemám pocit bezpečí.
Takhle to Gloreth nechtěla.
Doufám, že královna ví, co dělá.
Takže nám dneska zbývá jediná otázka.
Bude království ochotné přijmout rytíře, který nemusí být ten pravý?
STOJÍ ZA TO?
Bude království ochotné přijmout rytíře, který nemusí být ten pravý?
Stačí.
Bude Ballister v nejslavnější den svého života zachmuřený?
Nejsem zachmuřený, jen přemýšlím.
Takhle vypadám zamyšlený.
Hele, zadumaný, podívej se na mě.
Byl jsi lepší a snažil se víc než my všichni.
Budeš rytířem, Bale.
Tak jo.
A co když mě pořád nenávidí?
Hrdinu říše nemůže někdo nenávidět.
Zamilují si tě.
Tak jako já.
Milí pánové a dámy,
rytířský obřad začne za malou chvilku.
Tvůj meč.
Tvůj meč. Nedotýkat se stojanu.
Dobře, klid.
Tvůj meč.
Ahoj, Ballistere. Poslyš.
Jedno ti řeknu. Vím, že jsem na tebe byl vždy tvrdý,
a myslel si, že sem nepatříš…
A dál?
Co jako?
Myslels sis, že to dokončím,
a čekal omluvu za to, jak jsem se k tobě choval?
Panebože! To je legrační.
Jsi takový hlupák. Skvěle. Vážně legrační.
Poslouchejte!
Ballister čekal, že se mu omluvím, přestože patří mezi odpadlíky!
Tvůj meč?
Jo, díky.
- Pane Ballistere? - Panoši!
Pojď se vyfotit se skutečným rytířem, ne s ubožákem.
Plácneme si!
- Pořádně! Plácni! - Mohl bych…
Kadeti.
Není většího poslání než chránit toto království před zlem.
Nikdy nepolevujte v ostražitosti, neslábněte a vždy plňte Glorethinu vůli.
- Ano, ředitelko! - Díky, ředitelko.
Děkujeme, ředitelko.
- Dík, ředitelko. - Dík, ředitelko.
Ballistere, dnes tě království uvidí takového, jaký opravdu jsi.
Děkuji, ředitelko.
Ředitelko.
Šprte.
Co to říkáš? Myslíš, že jsem oblíbenec?
A nyní, nové posily a hrdinové říše!
Zlatobříšek!
Milí pánové a dámy, Její Veličenstvo královna.
A teď to přijde.
Tímto tě prohlašuji za sira Ambrosiuse Zlatobříška,
hrdinu říše.
Postav se, rytíři.
A je to tady.
Na tuhle chvíli jsem se těšila.
Děkuji, Veličenstvo.
Drazí lidé.
Počínaje dneškem
by se kdokoliv z vás měl být schopen chopit meče.
Pokud budete chtít.
Když si to zasloužíte.
Tohoto mladého muže
jsem viděla mnohokrát, jak si to zasloužil.
Tvůj meč.
Tímto tě prohlašuji
za sira Ballistera Temnotaje,
hrdinu říše.
SIR BALLISTER TEMNOTAJ
- Temnotaj! - Jo!
Temnotaj!
Jo!
Temnotaj! Jo!
Temnotaj!
Gratuluju, sire Temnotaji.
Nechť s tebou začne nová éra hrdinů.
Zatkněte ho! Zabil královnu!
- Chyťte ho! - Jo, zabil královnu!
Někomu z nás se nedostane věčného štěstí, po kterém toužíme,
protože se neocitneme ve správném království.
KRÁLOVSTVÍ
Tohle je ale jiný případ.
Vrah královny je pořád na svobodě.
Všichni mají strach.
Zrůdo!
Něco tak ohavného se nevyskytlo od dob Glorethiny příšery.
- Nikdy se neměl stát rytířem. - Nebyl jedním z nás.
- Prosťák. - Je ohavný.
- Není tu pro něj místo. - Je to vrah.
Je to příšera.
Je dokonalý.
VRAH KRÁLOVNY JE NA SVOBODĚ
- Zvláštní. - Ahoj, šéfe.
Miluju tajná doupata.
Ty odpadky a ponurá atmosféra se k sobě opravdu hodí.
- Počkej. Kdo jsi? - Jmenuju se Nimona.
- A jak ses… - No ne! To je parádní ruka!
- Krvácelo to? - Co?
- Nechali ti tu starou? - Ne. Pusť mě!
Co blázníš?
- Jé! Můžu si to zkusit? - Cože? Polož to.
To není pro holčičky.
„Holčičky?“
Kolik si myslíš, že mi je?
Nevím. Deset?
- Napověz mi. Víc nebo míň? - Moc děti neznáš, co?
A chci aby to tak zůstalo. Víš co? Radši už běž.
Jsem tu kvůli práci.
Práci? Jaké práci?
Všechno je tady v přihlášce.
Vždyť jsou to jen nějaké čmáranice.
A dost zneklidňující.
Hele, to jsem já.
Na nosorožci, který má napíchnutých několik strážných jako kebab.
Jo! Líbí se ti to?
Myslela jsem si, že obrázky moje resumé vylepší.
- Co to? - Tady nahoře.
Tak co ta práce?
Jaká práce?
Pozice parťačky.
Pomůžu ti pomstít se krutému světu,
který tě zavrhl.
Vydrancujeme vesnici? Ať si to pamatují.
Pak povstaneme z popela jako ohnivý Fénix
a svrhneme vládu!
Nebo si můžeme jen promluvit.
Je to na tobě, po čemkoliv tvé srdce touží, šéfe.
Tvoje parťačka je tady!
- Nepotřebuju par… - Jako ničema ano.
- Já ale nejsem… - Páni! Vražedná nástěnka!
- Co? - To jsou tvé cíle?
Koho zabiješ prvního?
- Já nikoho nezabíjím. - Tenhle.
- Co? - Tenhle si o to přímo říká.
Máš pravdu. Do toho by se to strefovalo. Ne! To není vražedná nástěnka.
Spíš je to nástěnka nevinnosti.
Nástěnka nevinnosti.
Počkej. Chceš říct, že nejsi padouch?
Jo!
Jako vážně ne?
Ne, nejsem padouch. Kdepak.
Aha.
Cože? Tebe zklamalo, že nejsem vrah?
No, trochu jo.
- Tady jsme skončili. - Proč?
Pravý ničema běhá venku. Potřebuju pomoc.
- Tvou ale ne. - Fajn! Tak čí teda?
Toho, co ti usekl ruku?
- Vážně? - Je to složité, jasné?
Užij si zatčení.
Nenechám se zatknout!
Vrahu.
- Dáš si oběd? - Jo, moc rád.
Museli jste mi sebrat ruku?
Ballistere?
Ředitelko?
Jsem nevinný.
Přísahám na Glorethinu čest.
Nevím, jak se
to mohlo stát.
Všichni viděli, jak se to stalo.
Cítím se tak podvedená.
Věřila jsem ti.
Královna ti věřila.
Myslela si, že by ses mohl stát hrdinou.
A stálo ji to život.
Ředitelko, prosím.
Víte, že královnu zbožňuju. Institut taky.
Zlatobříšek to ví.
Můžu s ním mluvit?
Je stejně zlomený jako zbytek království.
Ty už s nikým mluvit nebudeš, Ballistere.
Prosím!
- Prosím, vyslechněte mě. - Ne.
Stejnou chybu už neudělám.
Ředitelko, dejte mi šanci.
Šanci už jsi měl.
Já jsem to ale neudělal!
- Já ti to říkala. - Dobrá Gloreth!
Ahoj, šéfe.
Cože? Jak jsi…
Jak jsem věděla, že k tomu dojde?
Když v tobě všichni vidí padoucha,
tak jím jsi.
Vnímají tě jednostranně, ať se snažíš, jak chceš.
Přesto jsi to zkusil. Něco pro tebe mám.
- Děkuju. - Ještě mi neděkuj.
- Nejdřív tě musím vysvobodit. - Počkat. Jak ses dostala ven?
Znám kód.
Chybné heslo.
Až po tobě.
Ne?
Můžeš tu sedět třeba až navěky
a pomalu sledovat, jak ti ochabují svaly a hnije kůže,
jak ti rostou nehty a kroutí se jak žížaly.
Víš, že tady není záchod?
Dobře, ale budu tomu velet.
Když někoho uvidíš…
Zabiješ ho.
Schováš se. Když někoho uvidíš, schovej se.
Jasně, ale i tak budeme ničit.
Rozhodně ne.
Měla by tu být spousta strážců.
Jak jsi přes ně vlastně
prošla?
Takhle už tu byli.
- Chyťte je! - Na ně!
- Tady! - Vrhněte se na ně!
Jednorukým za chvíli přibude další člen. Víš, jak to myslím?
- Co je? Moc brzo? - Vrahu!
Je to vrah. Takový legrační.
- Máš vůbec plán? - Tohle je plán!
Osvobodím tě, chaos, destrukce. A pak? Zvítězíme.
„Co pak, co pak, co pak? Zvítězíme.“ Špatný plán.
Jo, radši: „Sedět ve tmě, smutnit a nemít záchod.“
Já jsem nesmutnil!
Vrah královny!
Rytíři nesmutní, dumají. Dumal jsem.
Jo tak.
Dobře. Víš co?
Proč to neuděláme po tvém? Co?
Zabij ho, zabij všechny!
Bale?
- Ambrosius. - Osobně.
Jo aha, odplata.
Odplata?
Vrah královny!
- Podívej! To je Gloreth! - Kde?
- Otevřete! - To není východ. Moje chyba.
Viděla jsi, jak se na mě díval?
Myslí si, že jsem ji zabil.
To si myslí všichni.
- Prober se. - Za co to bylo?
Dostanu nás odsud, ale za chvíli nastane mela.
- Nastane mela? - Slib, že nebudeš panikařit.
Jak, když nevím, co se stane?
- Asi mi budeš muset věřit. - Proč bych ti měl věřit?
- Jestli ne, zemřeš! - Zemřu?
- Slib to! - Slibuju.
- Určitě slibuješ? - Určitě!
Řekni to znova.
Slibuju!
Páni. Ani když uvidíš roh?
Roh? Myslíš trumpetu?
Slib to!
Slibuju, že nebudu panika…
V tuhle chvíli máte utíkat.
Všichni odsud mizíme!
- Jo! - Ale ne!
Ne! Drž se dál! Zpátky! Ne! To nemůže být pravda.
Johó!
To ne. Dobrá Gloreth!
Nosorožec?
- Nech ho být! - Tumáš!
- Ne, na schody ne! - Schody!
Schody ne!
- Co jsi zač? - Nimona!
- Takže jsi holka a nosorožec? - Jsem hodně věcí.
Co se to děje?
- Budeš v pohodě? - Ne!
- Slíbil jsi to. - Jasně!
Jo. Slíbil jsi, že nebudeš panikařit.
- Zaboč doprava! - Jo!
Stát!
No ne, podlaha je stabilní.
A je to tady.
Je ti zima?
Pomozte mi!
Ty jsi to udělala schválně.
Učíš se rychle, šéfe. Jo.
Ne. Musíme odsud vypadnout.
Ne! Hlavně ne dolů.
Je tady schodiště! Dolů ne!
Jo!
Co pak, co pak, co pak? Zvítězíme.
Destrukce.
Ahoj, šéfe!
Jak dlouho jsem byl mimo?
Patnáct let.
Patnáct let?
Nebuď tak hloupý. Bylo to jen pár hodin.
Snídaňové tacos?
Počkej. Poslední, co si pamatuju, je spižírna.
Takže. Jak jsem se sem dostal?
Táhla jsem tě. Asi 11 kilometrů.
- A co dál? - Hlava ti párkrát pinkla o chodník.
Všechno je tak mlhavé.
Vážně? Děkoval jsi mi s tím, že mi budeš navěky zavázán
a že budeme navždy nejlepší kámoši.
Fakt se stalo.
Hele, vylepšila jsem doupě.
Zbraně jsou teď podle smrtelnosti
a bez výstrahy pro děti, ampule s jedy otevřeny
a rezavé hřebíky jsem povytáhla centimetr nad podlahu.
Celkově jsem to vylepšila, aby to bylo děsivější.
Zlý Larry je pro ničemu ideální. Určitě si tak říkej.
V žádném případě.
Jak myslíš, Larry.
A zaktualizovala jsem tvou vražednou nástěnku.
Jejda.
Navíc jsem vymyslela plán pomsty, mučení
a staré dobré zlovůle.
Nosorožec.
Vypadáš vyděšeně. Slíbil jsi, že budeš v klidu.
Nejsi lidská bytost.
- Hledáš něco? - Svůj meč.
Explodoval. Zapomněl jsi?
Jsi pří…
Co? Přístupná? Příjemná? Přijatelná?
Jsi příšera.
Neříkej mi tak.
Ne. Jistěže ne.
Určitě nejsi nestvůra, které z nozder srší oheň.
Na druhou stranu ale měníš podoby.
Jsi holka, která se dokáže proměnit…
Co jsi zač?
Jsem Nimona.
To není odpověď.
Lidi se jen tak na něco nemění.
Já jo.
Fajn. Pak mám asi milion otázek.
Máš jen jednu.
Proč mi pomáháš?
Protože se nudím.
A všichni tě nenávidí.
PANOŠ
Ten panoš musí něco vědět.
To on mi dal ten meč. Meč, co mi…
Který…
Toužíš po panošovi?
Tak ho zabijeme. Sejmeme ho.
Pojď si pro něj.
Ty a já.
Ne, rozhodně ne.
To, co děláš, je na mě moc. Ne.
Asi se snažíš říct: „Díky za záchranu života.“
Třikrát, jestli to chceš počítat.
No nic. Jistě si poradíš sám,
i když tě hledají rytíři z celého království. Hodně štěstí.
Počkej.
Ano, zlý Larry?
- Já… - Do toho jdu.
Víš co. Až očistíme tvé jméno, stanu se navždy tvou oficiální parťačkou.
A odvolávání se nepeče. Platí?
- Nevím, jestli mi to vyhovuje. - Nepřeháněj.
Nemůžeš být prostě sama sebou?
Nechápu.
Holkou.
Jenže já nejsem holka, ale žralok.
Už jsi někdy žralokovi strčil hlavu do pusy?
- Měl jsem radši zůstat ve vězení. - No tak!
Víš, že to chceš!
Páni! Podívejte se na to!
Zničených tisíc let dějin.
- Ty, Mansley. - Co je?
Hlava tvého strýce spadla mé babičce na zadek.
- To je legrace. - Bezva.
Ale je to smutné.
No, když mu nepomohl Zlatobříšek…
Chci si to ujasnit.
Vrah královny utekl
s pomocí dívky, pštrosa a velryby?
Zničilo nám to sprchy!
Je to jeho vina!
- Řekni mu to, Todde. - Já?
Proč jsi neřekl, že Ballister dělá s velrybami?
Velryby? Jako vážně?
Co? Velryby? Vážně? Jo. Znal jsi ho líp než ostatní.
Snažil jsem se ho zastavit.
Jo? Asi takhle: „Ahoj, Ballistere. Pojď dál.
Jistě, můžeš si vzít i velrybu, pštrosa a tlustého jednorožce.“
- Tlustého jednorožce? - Jo.
- Škůdce s rohem. - Myslíš nosorožec?
Norosožce ne, to bych snad řekl.
Tak dost!
Máme v království darebáka na útěku.
Vždyť se chováte jako malé děti.
Vzpomeňte si na výcvik.
Na to, kým jste.
Jsme zrozeni k ochraně tohoto království.
Já byl zrozen.
Nechte mě velet, ředitelko.
V tuto chvíli chci jen dvě věci. Za A, mít opravdu velký meč.
Ten mám.
A za třetí, považovat Ballistera za vraha královny, kterým bezpochyby je.
- Dopadnu ho. - Jo!
A bude to bolet. Bude to…
Udělám to sám.
Jestli někdo najde Bala…
dokáže najít Ballistera,
než to odskáče někdo další…
jsem to já.
Tohle je největší hrozba, které jsme čelili za poslední generace.
Naštěstí máme potomka Gloreth, který nás povede.
Cože?
Rytíři říše,
prohledejte každou ulici, každičké přítmí.
Najděte Ballistera a přiveďte mi ho.
Po včerejším zákeřném útoku na Institut
naši rytíři při pátrání po zloduchovi Ballisterovi
své úsilí zdvojnásobili.
Dobře.
Musíme jet na tržiště a najít toho panoše, aniž bychom poutali…
Můžeš být potichu?
Námitka. Tvůj plán je nudný a nanic.
Kde je napětí? Výkřiky hrůzy?
Počkej.
Jsme padouchové. Přiznej si to.
Ne. Tentokrát to uděláme po mém. Nikomu se nic nestane.
Chtěla jsem navrhnout pravý opak.
- Vyslechneme panoše. - A pak mu ublížíme.
- Ne. Pak chceme důkaz. - Ublížením.
Ne. Můžeme už na to tržiště?
Zajisté.
- Další let za tři… - Ne. Co blázníš?
- dva… - Ne… Baf! Jsem duch.
Promiň. Nemůžu se takhle ukazovat!
V tom je výhoda parťačky.
Tohle je až moc.
Přestaň být tak upjatý. Co se asi tak může stát?
Útok příšery.
Rychle se ukryjte.
Dobrý den, občané říše.
Ve světle včerejšího hrozného útoku na Institut,
podnikáme nutná opatření, abychom vás ochránili.
Prosím, neznepokojujte se. Tohle je pouze zkouška.
Vraťte se k běžnému životu. Můžete si být jistí,
že Institut má situaci pod kontrolou.
Dobrý den, ať vás Gloreth vždycky provází.
Nebojte se. Prosím, zůstaňte v klidu.
Tohle je pouze zkouška.
Aha! „Neplašte se z poplachu.“ Efektivní.
Ty to nechápeš?
Vždy když polevíme v ostražitosti, ta zeď něco vyplivne.
Byl jsi někdy za zdí?
Jo, protože si přeju umřít. Ne! Nikdo za ní nebyl!
Takže tam možná nic není?
Víš co? Pojedeme podzemkou.
A bez křídel.
Ještě se ti budou hodit.
Zemři! Vrať se do přítmí a…
Hej!
STANICE NÁMĚSTÍ PŘEMOŽITELE
Další vlak přijede za tři minuty.
Pamatujte, když uvidíte něco podezřelého, zabte to.
SPROPITNÉ
Sledujete KTV News.
Plácnem si!
Po přestávce si představíme, co v této sezóně nosí šlechtici.
Super. Jsme slavní.
To snad není pravda.
Sluší nám to.
- Promiňte. Ukažte mi obličej. - Jistě.
Pak se zpoza rohu vynoří další a kousne mě.
Co to bylo za vydru?
A záleží na tom? Kouslo mě to.
Mezi nimi jsou výrazné anatomické rozdíly.
Nevím. Byla to…
Z podzemky se nedostaneme, aniž by si nás nevšimli.
Chce to odvést pozornost.
Kdo chodí po dvou a umí skvěle odvádět pozornost?
Fajn, ale nedramatizuj to.
Něco nenápadného a diskrétního, třeba…
A je fuč.
Vrah královny!
Když uvidíte něco podezřelého, zabte to.
Jsem Ballister Temnotaj!
Jsem zlý a všechny nenávidím!
Ale ne tolik, abych neměl rád sám sebe. Může mě někdo obejmout?
Nesnáším smích!
- Mám ho! - Nesnáším cupcaky.
A mimina mi připadají ošklivá!
Podívejte! Jsem pobuda a rozhazuju odpadky.
Doufám, že máte rádi freestylový jazz.
Chyťte ho!
- Rychle! - Netlač se! Dělám, co můžu!
Netlačím se, dodávám ti kuráž!
Zkus to bez mlácení!
Naše souprava čeká.
Co to bylo? Neřeklas mi, že můžeš být já.
Jo, promiň. Můžu být i ty.
Jen tak bokem, vůbec se mi to nepodobalo.
Máš pravdu. Taková sranda s tebou není.
SKENOVACÍ ZÓNA S
Našli jsme ho!
Podívejte!
Tak jdeme. Chytíme toho pobudu.
- Ano. - Počkej.
Přehrávej dál.
Tady něco nesedí.
Nesnáší freestylový jazz.
- Utíká ti, kámo. - Dál přehrávej.
- Dochází nám čas. - Tady.
To je on. Kam jede ten vlak?
To je expres na tržiště. Dorazí za šest minut.
Tak si tam na něj počkáme.
Teď můžeme.
- Na tržiště. - Ano.
„Všichni na tržiště. Jsem hlupák a vlasy mi voní levandulí.“
Umíráte hlady?
Křupky!
Zažeňte hlad Dračími lupínky!
- Křupavé! - K nakousnutí!
Tumáš!
Tak jo! Jé!
Jo!
Dračí lupínky. Snídaně každého hrdiny!
VLOŽTE DO INSTITUTU SVOU DŮVĚRU
Jen zíráš.
Dá si někdo pizzu?
Můžeš být na chvilku normální?
Normální?
Asi by bylo lepší, kdybys byla holka.
Lepší být holka? Ty mě bavíš.
Je lepší vypadat jako člověk.
Pro koho?
Pro tebe. Spousta lidí nemá takové pochopení jako já.
Jak ses k tomu dobrala?
Jako ke kráse?
Ne. Jak to děláš? Jen chci pochopit, s kým spolupracuju.
S Nimonou.
To ale vůbec nic nevysvětluje.
Jo, máš pravdu.
Zasloužíš si lepší vysvětlení.
Byla jsem ještě dítě.
Roztomilá, malá, nevinná.
Hrála jsem si v lese,
sledovala létající ptáky, plovoucí ryby
a lovící jeleny.
Všichni pohromadě vypadali tak šťastně,
jenže já
jsem byla sama.
V tu chvíli jsem zaslechla písničku, která mě přivolávala.
Lákala mě ke studni přání.
Přání? Jak jsi věděla, že to není obyčejná studna?
- Chceš to vyprávět místo mě? - Ne. Pokračuj.
Jak jsem se pomalu blížila,
jako zázrakem se mi na dlani objevila mince.
Věděla jsem, co musím udělat.
Sebrala jsem kuráž, sevřela minci,
hodila ji do studny a něco si přála.
Bylo to přání být jednoho dne uvězněná v podzemce
s udatným rytířem, který mi bude klást prostoduché otázky.
Máš ještě tu pizzu?
Stanice Tržiště.
Super, jsme tady.
A tvoji přátelé taky.
Viděl nás?
Jo.
Běžte!
- Pohyb! - Nalevo.
- Čisto. - Čisto.
- Pohyb!
Co to ve jménu Gloreth je?
Maličká velryba.
Viděl tě to dělat Zlatobříšek?
Vážně? Usekne ti ruku a tebe zajímá takový nesmysl?
- Víš… - Jo, že je to složité.
Koukej! Panoš.
Zdravím. Promiňte.
Musíme ho odsud dostat potichu.
Jdu na to.
Počkej, tak ne. Takhle taky ne.
Mám a nemám se proměnit. Vyber si.
A teď jsi zase kluk.
- Dneska jo. - Počkat, ne!
Hledá se.
Promiňte.
No tak.
Je tady! Najděte ho!
- Hele, Zlatobříšek! - Jo, to je neuvěřitelné.
- Ustupte. - Dáte mi podpis?
- Jen jeden popis. - Můžete na kůži?
Ani hnout!
Jinak přijdete o dnešní skvělou nabídku.
Promiňte, pane panoši.
Nemůžu najít maminku.
Šla tamhle do té strašidelné uličky.
Pomůžete mi ji najít?
Prosím.
To snad ne!
Počkej tu. Zkusím ten problém hodit na někoho jiného.
Nemáme čas!
Tohle autíčko je našlapané. Nejmodernější stereo systém.
Na. Můžete mi teď uhnout z cesty?
- Děkuji. - Děkuji. Ustupte.
Prosím, pomozte mi. Pomozte mi.
Honí mě maličký démon. Prosím, pomozte mi.
Sledujte.
S plně otočnou palubní kamerou budete vždy vědět, co se děje.
A naše zpravodajství vás informuje o dění v království.
AMOK KOLEM ÚTĚKU DUA
- Vypadáte jako… - Jsem nevinný!
Ne!
Ananas na pizze?
- Tamhle! - Pardon. Nechtě mě projít.
A jéje.
- Proč jsi ho zabil? - Není mrtvý. Snad.
- Ballistere? - Je to vrah královny!
- Dělá s malým démonem. - Já myslela, že je jí!
Ballistere! Stůj! Ani hnout!
- Jo! - Nastup!
- Bale! - Zastřelte ho!
Co to děláš?
Vezmeme si ho.
Zatraceně!
Nerad to říkám, ale jsi dost dobrý záporák.
Jo. To se mi líbí.
Budeme ho vydírat. Tahle strašidelná čtvrť se na to hodí.
Hele, jen panoše vyslechneme a vypadneme. Tvoje noha.
- Co je? - Máš v noze šíp!
- Jo tak. - Musíš si sednout.
- Ne, v pohodě. - Dívej. Není to v pohodě.
- Tříska si najde cestu sama. - Krvácíš. Sedej.
Jenom se na to podíváme, jo?
Dobře.
Máš to… Je to zapíchnuté.
Všechno v pořádku. Jen musíme…
Uděláme to na tři.
Můžeme?
Raz, dva, tři.
Většina lidí u toho křičí.
Nejsem lidi.
Jasně.
No jo.
- Bolí to vůbec? - Bolí.
Ale zažila jsem i horší věci.
Jaký je to pocit?
Jako bodnutí v oblasti nohy.
Ne, myslím ty změny podoby.
Bolí to, nebo to nějak…
Promiň. Prostoduchá otázka.
Nehýbej se.
Upřímně?
Když to nedělám, je mi hůř.
Jako by mě svědily vnitřnosti.
Znáš ten pocit, těsně než si kýchneš?
Hodně podobné.
Pak se proměním a najednou
jsem volná.
Co když to zadržíš?
Když se neproměníš.
- Umřela bych. - Pro pána, to je hrůza!
Nebuď tak naivní. Neumřela bych opravdu.
Bylo by to jako bych nežila.
Je hezké slyšet, jak se sbližujete.
Jaká škoda, že už musím jít. Pusťte mě.
No jo, ten grázl je v kufru. Pojďme toho grázla z kufru proklepnout.
- Tak mluv. - Chce krev.
- Krev? - Tvoji krev!
- Nechci krev. - Kýble krve!
- Chci znát vysvětlení, takže mluv. - Nebo tě ubodáme.
- To ne. - Ufackujeme.
Ne! Proč jsi to na mě ušil?
- Neušil. - Tak kdo?
- Ty! - Ne!
Vysvětlím to.
Blanche? Todd?
- Todd? - Někdo jiný?
Jistě. Todd mi vyměnil meč, co?
- Ne. - Proč ho chráníš?
Chránit Todda?
Když to nejde po dobrém, půjde to po zlém.
Po zlém? Počkejte. Chvíli zadržte.
Kuk!
Tady. Podívejte.
Koukněte. Jsem v šatně
a vy jste svědky historické události.
Ballisterovo brnění. Žadoní.
Říká: „Respektuj mě. Chraň mě. Nasaď si mě. Nikdo se nedívá.“
Nuda.
Přetočím to dopředu.
Tuhle část musíte vidět.
Narafičila to ředitelka.
To ona zabila královnu.
Nevěděl jsem, co mám dělat. Chtěl jsem vám to ukázat ještě před…
Nic z toho nedává smysl.
Hele, kámo.
Je mi líto, že jsem tě unesl.
Nic se neděje.
Nebo není?
Hele, zradil tě někdo, komu jsi věřil.
Vím, že je to nanic, ale zadařilo se. Jsi nevinný a máme na to důkaz.
- Až nahrajeme video… - Ne.
Co? Všichni se musí dozvědět pravdu.
Systém je prohnilý. Institut musí být zavřen.
Můžeš být zticha?
Cíl. Na 3. ulici čisto. Přepínám.
O tomhle já mlčet nebudu.
To video by mohlo poškodit víru lidí v Institut.
Očividně!
Hele, nevím, proč to na mě ušila, ale Institut problém není.
Tím je ředitelka.
Proto to odnesu Ambrosiusovi.
- Koho to zajímá? - Ambro…
Vždyť ti usekl ruku. Sekání ruky nemá s láskou nic společného.
Neusekl mi ruku. Chtěl mě odzbrojit.
Tak nás vycvičili.
Páni!
Dobře ti vymyli mozek.
Myslíš, že to ředitelkou končí?
Teď bys měl pochybovat o všem.
O vůli Gloreth, Institutu, o té zdi.
K čemu to všechno je?
K ochraně říše.
Myslíš před padouchy jako ty?
Nebo příšerami
jako já?
Víš, když tohle doručíme Ambrosiusovi, všechno bude v pořádku.
Pro nás oba.
Dobře. Když se ale něco pokazí, pustím se do likvidace.
To nebude nutné.
NOVÁ ÉRA HRDINŮ
Na co myslíš, trápí tě něco, Ambrosiusi?
Mně to můžeš říct.
Na co myslím?
O mysl už jsem přišel.
O vše jsem přišel.
O milovaného muže, nejlepšího přítele.
Ten už teď má ale jiného přítele, tak o co jde?
Co ještě skrývá? Co je vlastně zač?
Kdo jsem já?
Přímý potomek Gloreth? Nežádal jsem o to.
Očekává se, že zatknu Ballistera.
Když ne, jsem pro tebe zrádce. Když jo, jsem zrádce pro něj.
A navíc jsem mu usekl ruku!
Jeho ruku! Kdo by někomu sekal ruku?
Jen proto, že mě tak cvičili? To nemá s láskou nic společného.
Nic mi není, ředitelko.
- Paní. - Buď silný, Ambrosiusi.
V žilách ti koluje Glorethina krev.
- Ambrosiusi. - Rytíři!
Takhle už tu leželi, když jsem přišla.
Ty.
Já.
Ambrosiusi, královnu zabila ředitelka.
- Prosím? - Další zoufalá lež.
Není lhář.
Říká ničemnice a našeptávačka.
Děkuju.
Jsem nevinný a mám důkaz.
- Má zbraň. - Ne!
Už ne! Todd rozkazuje!
To je jedno. Neměl bys potřebovat důkaz.
Víš dobře, že nejsem vrah.
Na co čekáš, kapitáne?
Rychle, než sem dorazí velryba.
No tak, chlape.
Udělej správnou věc.
Kdo to je, Bale?
Co je zač?
Ambrosiusi, naléhavě tě žádám, abys mi důvěřoval.
Zatkněte je.
Chceš vědět, kdo to je?
Takový vývoj se mi líbí.
Ukážeš jim to?
Moc ráda.
Jde se ničit.
Destrukce.
To je gorila?
- Dej mi meč. - Musíme vás dostat do bezpečí.
Rychle s tím do vzduchu!
Promiň, nemrzí mě to!
- Vidíš cestu ven? - Jistě, koni.
To byl špatný vtip.
Stát! Cože, kůň?
- Vyvázneme z toho, viď? - Jo, ale musíme skočit!
- Kůň! - Proč musíme pořád padat?
Vidíš, jak se ti hodí křídla.
- To bylo vážně nechutné. - Já vím.
Ale, není to ten úspěšný mladík?
- To je ta vydra, co mě kousla! - Jsi zmatený.
Má ocas vydry říční, ale ty zadní nohy…
Znamenal jsem pro tebe někdy něco? Nebo to byla přetvářka?
To se ptá člověk, který se paktuje s příšerou?
Neříkej jí tak! Je chytrá, milá a inteligentní.
Právě si počůral brnění. Počůral si ho.
A na rozdíl od tebe mi kryje záda.
Lhal jsi mi úplně ve všem!
Jediný, kdo ti lhal, je ředitelka!
Cože? Takže teď zabiješ i mě?
To si myslíš?
Pak mě vůbec neznáš.
No jo. Teď dostaneš pěstí do obličeje.
Nejsem doktorka, ale ta sádra mi bude chutnat.
Šéfe?
Myslíš, že to bolí?
Počkej, až uvidíš, co uděláme tvé příšeře.
Ne, nechte ji být!
Křupky! Počkat, cože?
Snad máte mléko.
Ne!
Počkej! Ne!
Co to?
Útok příšery.
Rychle si najděte úkryt.
To nic.
Příšero.
Útok příšery.
Rychle si najděte úkryt.
Ji taky!
Neboj, mám tě!
- V pořádku? - Nechci o tom mluvit.
- Vím, že se něco děje. - Nechci to řešit.
Jen se snažím pomoct.
Já o tvou pomoc nestojím!
Viděls, jak se na mě ta holčička dívala?
Děti.
Malé děti.
Vyrůstají s tím, že když vrazí meč
do srdce něčeho jiného, budou hrdinové.
A já mám být příšera?
Nevím, co je děsivější.
Skutečnost, že všichni v tomto království mi chtějí mečem probodnout srdce…
nebo to, že je občas
chci nechat.
Musíme tě odsud dostat.
Přelezeme zeď.
Půjdeme, dokud nenajdeme bezpečné místo.
Dobře, půjdeme spolu.
Spolu?
Ve všem jsi měla pravdu. V případě Institutu, té zdi,
Ambrosiuse.
Můžeme udělat cokoli, stejně nás lidi budou vnímat stejně.
Změnil jsi na mě názor.
Je to tak?
Ředitelce tohle nesmí projít.
Neměli bychom utíkat.
A tys uzavřel dohodu, že?
Očistíme tvé jméno a pak mě přijmeš za parťačku.
Z dohody nevycouváš, protože věříš v pravdu, čest
a tak dále a tak podobně.
Pravda a čest do sebe něco mají, ale dobře.
Takže máš plán?
Jistěže mám plán.
Co pak, co pak, co pak?
Zvítězíme.
CHRÁNÍ NÁŠ ŽIVOTNÍ STYL
Pardon, ředitelka není k dispozici.
Musíme si promluvit!
O samotě.
Mluvil Ballister pravdu?
Mohl ukázat na kohokoliv, že zabil královnu, ale označil vás. Proč?
Sire Zlatobříšku, patří tvá věrnost království,
nebo rytíři, který se stýká s příšerou?
Vyměnila jste mu meč?
Ušila jste to na něj?
Povězte mi pravdu!
Už od mládí mám stejnou noční můru.
Nacházím ve zdi trhlinu.
Křičím,
jenže
mě nikdo neslyší.
A ta trhlina se pořád zvětšuje,
dokud se zeď nerozpadne,
a dovnitř se valí příšery.
Prosila jsem královnu, ať nezpochybňuje slovo Gloreth.
Aby nepochybovala o tom, co nás chránilo tisíce let.
Ale neposlechla.
Pasovat Ballistera na rytíře byla první trhlina ve zdi.
A nyní
máme v království příšeru.
Je to…
Promiň, Ambrosiusi.
Ano, narafičila jsem to na Ballistera.
A zabila královnu.
Gloreth dělala, co mohla, aby zamezila výskytu příšer.
A já stejně tak.
Nechť ti Gloreth odpustí.
Ano, narafičila jsem to na Ballistera.
A zabila královnu.
Těším se, až to v království uslyší.
Ty jeden.
Skvělá parťačka. Potlesk, dámy a pánové.
Jak jsem to hrála? Nebyl ten závěr moc dramatický?
Upřímně řečeno, bylo to kapku dramatické.
Žádnou cenu nedostaneš, ale šlo to.
- A to mi škola nic neříká. - Fakt? Úžasné.
Nikdy jsem do školy nechodila. Nezapomeň si meč.
Ať si ho nechá.
Už za ni bojovat nebudu.
Nazval jsi mě parťačkou.
Viď že jo?
Nazval jsi mě parťačkou.
A už toho lituju.
Nazval jsi mě parťačkou. Nazval jsi mě…
Musíme dát řeč.
Nehodí se to?
No tak!
Tak toho hafana vezmeme na procházku.
Osm, devět, deset.
Vyšlo ti to na kouzelný les, což je můj rajón.
Cinky, cink! Naval 600 zlatých.
Můj skotský teriér odmítá tvé tyranské mýtné.
Shromáždí utlačovaná lesní stvoření a zahájí povstání.
Veverky šplhají po hradbách!
Medvědi buší na bránu! Nastává chaos!
- I tak dostanu 600 zlatých. - Cože?
Neříkala jsi, že umíš sršet oheň.
Destrukce. Dvě nejlepší ze tří?
Co je?
Nic.
Hele, sleduj.
SLEDUJÍCÍ: 198 160
Páni! Sto, 500, 30 000…
Sedmdesát pět… Vidí to celé království.
Takže asi zbývá jediná otázka.
Jaká?
Umí žralok tančit?
Jestli umí žralok tančit?
Dávej pozor.
Království se stále vzpamatovává z útoku příšery
a do toho přichází záběry se skutečně šokujícím přiznáním ředitelky.
Narafičila jsem to. Zabila královnu.
Narafičila jsem to na Ballistera. Zabila královnu.
PRYČ S ÚSTAVEM! KDO JE LUMP?
Narafičila jsem to na Ballistera. Zabila královnu.
KRÁLOVNA JE MRTVÁ
A zabila královnu.
Zbývá jediná otázka.
Kdo je opravdový darebák?
Vydejte nám ředitelku!
DAREBAČKA
OPRAVDOVÁ DAREBAČKA
- Za mnou. - Ano, pane.
Ředitelko!
- Jste zatčena za vraždu královny a za… - Ambrosiusi.
Tím se to vysvětluje.
Zombie jsou nesmrtelné bytosti. Nelze je zabít.
Nepřijdou pro nás?
Nevěřím, že to říkám, ale víc je mi líto těch zombie.
- Dost. Přestaň. - Hej.
To nic.
V klidu. Jsi v bezpečí.
- Jsme doma. - Doma?
Mám to tu ráda.
Budeme tady žít napořád.
BŘICHO_ZLATO: NACHOS?
PAROHATÝ HAD
- Máš 30 vteřin. - Třicet?
- Tys mi dal míň. - Jdu tě zachránit.
- Víš co? Jsi úplný… - Zdravím! Dáte si něco?
- Nachos! - Nachos!
Prosím.
A bez oliv.
Je alergický.
Bale, nebyl bych tu, kdyby to nebylo důležité.
Kdyby ses mě zastal, nebyl bych tady.
To není fér.
- Končíme. Ona taky. - A nyní živě.
- Musím ti něco říct. - Pusť to nahlas.
Občané říše, v té nahrávce to nejsem já.
Vím, že to zní jako můj hlas, ale nejsem to já.
Byla to ta příšera, která spolupracuje s opravdovým vrahem Ballisterem.
Snaží se vás oklamat.
To je lež.
Jsme napadáni čímsi, co může mít jakoukoli podobu.
Může to být kdokoliv.
Váš manžel, dítě, nejlepší přítel,
člověk sedící vedle vás.
Nikdo z nás není v bezpečí.
Aspoň do té doby, dokud je ta příšera stále na svobodě.
Všechno překrucuje.
Ambrosiusi, já darebák nejsem.
Já vím.
Vím to.
Věřím ti.
Víš,
za všechno
se ti omlouvám.
Za tu ruku.
Zmanipulovala tě.
Oba nás zmanipulovala,
ale společně ji odstraníme a dokážeme to celému království.
Zase budeš rytíř.
Děkuju.
- Ředitelce nesmí projít… - Ředitelce?
Bale, mluvím o tvé parťačce.
Ušila to na tebe parťačka.
Cože?
Měla to v plánu.
Všechno.
Je zlá, Bale.
Zlá?
Ne, to se pleteš. Ve všem jsme se mýlili.
Ve všem? Pak mi vysvětli tohle.
Tenhle svitek je v trezorech Institutu už tisíc let.
Podívej se.
Je to ona, Bale.
Glorethina příšera.
Přišla sem dokončit, co začala,
a tebe k tomu využívá.
Ale je to moje kamarádka.
Nejsem snad víc?
Můžeme tu příšeru zabít a zase to bude jako dřív.
- Byla to chyba. - Bale.
- Ne, nemůžu. Končím. - Poslouchej mě!
Využívá tě, aby zničila království!
- Víš, co je zač. - Dost!
- Přiznej si to. Jsi v nebezpečí! - Proč mě nenecháš na pokoji?
Protože tě miluju.
Takhle jsem se nevyspala už celé věky.
Proč máš na sobě plášť?
Jsi to ty?
Jak tě to napadlo? S kým jsi mluvil…
Řekni, že to nejsi ty.
Myslíš, že bych to udělala?
Že jsem taková?
To nevím.
Sama jsi řekla, že nemám nikomu věřit a vše zpochybňovat.
Přesně tak! S vědomím toho
přemýšlej o všem, čím jsme si spolu prošli.
Přemýšlím nad vším společným.
Útěk z vězení, ukradená auta, únosy lidí, manipulování s nimi.
Pomáhala jsem ti.
Využila jsi mě! Chtělas, aby viděli padoucha.
Někoho nenáviděného, abys nebyla sama.
Ty totiž nejsi parťačka. Jsi pří…
Co? Cože jsem?
Víš dobře, co jsi.
Ne, chci to slyšet.
No tak, řekni to.
Řekni to!
Řekni, že jsem pří…
- No… - Obklíčit. Vy dva pojďte se mnou.
Máte rozbité dveře.
- Nikam nechoď! - Ne! Pusť mě! Je to moje kamarádka!
Je to příšera.
Obklíčit!
Ne!
Gloreth.
Gloreth! Pojď sem!
Gloreth…
Vrať se do přítmí, odkud jsi přišla!
- Co jsi zač? - Příšera.
Jsi vůbec člověk?
Buď prostě holka.
Není tu pro tebe místo!
- Nelži! - Je to příšera.
Nechceš být normální?
Vrať se, odkud jsi přišla.
Jsi divná. Co jsi zač?
- Příšera! - Víš, co jsi zač!
Přitáhl jsi do našeho domova příšeru.
Měl jsi zůstat v chudobě mezi svými.
Tak kde je?
Taky to cítíš? Celé to tady jakoby…
Ne.
Směřuje to přímo do města. Varujte Institut.
A ty.
Jestli to zničí království, bude to tvoje vina.
Jdeme!
Paní, je tu zpráva od sira Thodea.
A o co jde?
- Co to je? - Co se děje?
Chce to zátarasy od ulic A do F.
Můžeme vyklidit ulice? Lidi jsou v nebezpečí.
Už je to tady.
Spusťte poplach! Útočme vším, co máme.
Útok příšery.
Tohle není zkouška.
Útok příšery.
Tohle není zkouška.
Útok příšery.
To je ta příšera!
Buďte v klidu.
Zapojit drony.
Pozor!
Už je to dobré.
Hele, Zlaťáku. Sleduj, jak to dělá opravdový rytíř.
Tak, zabijáci příšer.
Trochu si zastřílíme a zlomíme pár srdcí.
Bude ze mě, co jiného než hrdina?
Z cesty!
Potřebujeme větší palebnou sílu, nebo nás to zabije!
Pozor!
- Plácnem si! - Brácho.
Vypadni odsud!
Odvez mě ke zdi.
Útok příšery.
Co jsem to udělal?
Hra, která z vás udělá hrdinu.
Zabil jsem příšeru!
Já zabila dvě!
POZOR, PŘÍŠERA!
No tak. Jdeme.
Pomoc!
Odveď všechny do podzemí.
Ano, pane.
Bale?
- Bale! - Kašli na tu holku. Pojď.
- Jdeme! - No tak!
To si děláte legraci.
Paní, někdo zaměřuje kanón na království.
Ano, já vím. Dala jsem k tomu rozkaz.
Jenže palbou zabijeme půlku města.
Zemřou nevinní lidé.
- A stejně tak ta příšera. - Ale…
Co to děláme?
POZOR, PŘÍŠERA! HLEDEJTE ÚKRYT!
Ty sem nepatříš!
Nevím, co je děsivější.
Skutečnost, že všichni v tomto království mi chtějí mečem probodnout srdce…
nebo to, že je občas
chci nechat.
Promiň.
Vidím tě, Nimono.
Nejsi sama.
Palte z děl.
Zabijte ji.
- Říkám, palte… - Ne!
Je po všem.
Snaží se vás oklamat. Všechny vás chce oklamat!
Nevidíte, co chce? Abychom polevili v ostražitosti!
Vím, o co opravdu jde, a Gloreth taky!
Ta příšera je hrozbou pro naše bytí!
A co když se mýlíme?
Co když se odjakživa mýlíme?
Ne!
Jdeme!
Ta zbraň všechny zabije.
Hej, šéfe!
Hned jsem zpátky. Jenom si něco zařídím.
- Počkej, Nimono. Co chceš… - Je čas přepsat dějiny.
Nimono!
Vrať se do přítmí, odkud jsi přišla!
Nimono!
Nimono.
Vrať se.
Prosím, vrať se.
Někomu z nás se nedostane věčného štěstí,
po kterém toužíme.
Možná nejsme ve správném království.
Nebo to možná není konec příběhu.
Tady, jsem volný.
HRDINOVÉ
MILUJEME NIMONU
LHÁŘKA ZABIJÁK
MILUJEME NIMONU
Ahoj, šéfe.
Pro pána…
PODLE KOMIKSOVÉHO ROMÁNU ND STEVENSONA
Překlad titulků: Michal Pokorny
POKUD SE VY NEBO VAŠI ZNÁMÍ POTÝKÁTE S PROBLÉMY,
NAVŠTIVTE WWW.WANNATALKABOUTIT.COM