Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Fa molt i molt de temps, un reialme vivia en pau.
REIALME
Creien no tenir res a témer.
Però entre les ombres,
hi havia un mal terrible.
El monstre va atacar sense avís
i va destruir tot i tothom al seu pas.
Però en aquella hora fosca, una heroïna va emergir.
Li deien Gloreth.
Torna a les tenebres d'on has sortit!
Gloreth va jurar que no tornarien a patir un atac així.
I va formar una elit de cavallers i va decretar que els seus descendents
protegirien el reialme durant generacions.
Però si es vol un final feliç,
s'ha d'estar a l'aguait,
perquè sempre hi ha monstres solts.
MIL ANYS DESPRÉS
Bona nit, amics!
- Des del Gloriòdrom, en Nate Knight. - I l'Alamzapam Davis.
Aquesta nit és la nit on armem cavallers.
- Oi que sí, Pam? - I tant, Nate.
Però també és la cerimònia més controvertida dels últims mil anys.
Es palpa l'emoció, i la tensió.
- Ja va! - Avui deixem de banda la tradició
i fem canviar el reialme per sempre per un home.
En Ballister. El nen humil amb el somni impossible de ser cavaller.
Soc aquí per matar monstres i protegir el reialme.
Impossible, fins que la reina va prendre una decisió increïble.
No, no ve de llinatge noble,
però crec que té un cor d'heroi.
En Ballister ha aprofitat l'oportunitat i ha estat el millor de classe.
Una classe que acull també…
- L'Ambrosius Llomdaurat. - Ei.
Descendent directe de la mateixa Gloreth
i el cavaller més esperat d'una generació.
Amb en Ballister, per primer cop,
la nostra seguretat estarà en mans d'un plebeu.
No em sento segura.
Gloreth no volia això.
Espero que la reina sàpiga què fa.
Així doncs, només queda una qüestió per resoldre:
acceptarà el reialme aquest cavaller que potser no ho mereix ser?
DIGNE DE SER-HO?
"Acceptarà el reialme aquest cavaller que potser no ho mereix ser?"
Au, va.
I estarà en Ballister capcot el dia més important de la seva vida?
No estic capcot. Només estic pensant. És la meva cara de pensar.
Ei, cara pensativa, mira'm.
Has estat el millor i qui més s'ha esforçat de nosaltres.
Seràs cavaller, Bal.
D'acord, sí.
I si m'odien igualment?
Un heroi del reialme no l'odia ningú.
T'estimaran.
Igual que jo.
Senyores i senyors,
la cerimònia tindrà lloc d'aquí a uns instants.
Espasa.
- Espasa. No toquis el carret. - D'acord, calma.
Espasa.
Ballister, una cosa.
Ja sé que m'he portat malament amb tu i que dic que no hauries de ser aquí.
I?
I què?
Creies que seguiria?
Creies que em disculparia per com t'he tractat?
Mare meva, quin riure!
Ets idiota, m'encanta. Quin riure.
Ei, escolteu!
Creia que em disculparia per tractar-lo com el poll que és.
Espasa?
Gràcies.
- Senyor Ballister… - Escuder.
Fes-te una foto amb un cavaller de debò i no amb un poca-roba. Toqueu!
- Més fort, vinga! - Podria…?
Cadets.
No hi ha vocació més gran que protegir el reialme.
No abaixeu mai la guàrdia, no defalliu
i seguiu sempre la voluntat de Gloreth.
- Sí, directora! - Gràcies.
Gràcies, directora.
- Gràcies. - Gràcies.
Ballister, avui el reialme et veurà pel que ets en realitat.
Gràcies, directora.
- Directora. - Gràcies.
Ullet dret.
Què dius? Que soc el seu preferit?
I a continuació, els nous herois del reialme!
Llomdaurat!
Senyores i senyors, Sa Majestat la Reina.
Ara va el crit.
Jo et declaro Sir Ambrosius Llomdaurat,
heroi del reialme.
En peu, cavaller.
Som-hi.
Volia que arribés aquest moment.
Gràcies, majestat.
Poble meu, a partir d'avui,
qualsevol de vosaltres podrà empunyar una espasa si vol.
Si s'ho guanya.
Jo he vist com aquest jove s'ho ha guanyat molts cops.
Espasa.
Jo et declaro
Sir Ballister Corvalent,
heroi del reialme!
SIR BALLISTER CORVALENT
- Corvalent! - Sí!
Corvalent!
- Sí! - Sí!
Corvalent!
Corvalent! Sí!
Corvalent!
Enhorabona, Sir Corvalent.
Que una nova era d'herois comenci amb tu.
Arresteu-lo! Ha matat la reina!
- Agafeu-lo! - Ha matat la reina!
Alguns no aconseguim el final feliç que volem.
No és aquest tipus de reialme.
EL REIALME
EL REIALMOC
Ni tampoc aquest tipus de conte.
ES BUSCA
- L'assassí de la reina segueix solt. - Tothom té por.
Friqui!
No hi ha hagut res tan odiat des del monstre de Gloreth.
- No hauria de ser cavaller. - No és dels nostres.
- Plebeu. - És malvat.
- No té cabuda al reialme. - Assassí.
És un monstre.
És perfecte.
ASSASSÍ DE LA REINA SOLT
- Que estrany… - Hola, cap.
M'encanta l'amagatall.
El fem i l'olor de tristesa funcionen molt bé.
- Un moment. Qui ets? - Em dic Nimona.
- I com…? - Ostres! Passada de braç!
- Sagnava? - Com?
- T'has quedat amb el braç tallat? - No. Fuig!
Què et passa, a tu?
- M'ho puc quedar? - Què? Deixa-ho.
No és per nenes.
Nenes?
- Quants anys creus que tinc? - No ho sé. Deu?
- Pista: més o menys? - No coneixes molts nens, oi?
Doncs no, i preferiria seguir així. Marxa.
- Però he vingut per la feina. - Feina? Quina feina?
Hi és tot aquí, a la sol·licitud.
Això només són dibuixos. Uns dibuixos molt pertorbadors.
Mira, soc jo.
En un rinoceront amb guàrdies al corn estil broqueta.
Sí. T'agrada?
Sabia que una ajuda visual em faria destacar.
- Què? - Aquí dalt.
Bé, la feina…?
Quina feina?
De sequaç.
Ajudar-te a venjar-te del món cruel que t'ha rebutjat.
Robem? O esperem que se n'oblidin
i ressorgim d'entre les cendres per acabar amb el govern!
O podem parlar.
És a dir, fem el que dicti el teu cor fosc. Ja tens sequaç.
- No vull… - Si ets malvat, en vols.
- Ei, jo no… - La paret de l'assassí!
- La p…? - Són víctimes?
- No… - Qui va primer?
- No vull matar ningú. - Aquest.
Fa cara de cop de puny.
Tens raó, sí que en fa. No. No és una paret d'assassí.
És una paret d'innocència?
D'innocència, diu.
Un moment. Vols dir que no ets malvat?
Sí!
Sí que ho ets?
No, no soc malvat. No.
Ostres…
Et sap greu que no sigui un assassí?
Aviam, una mica.
- Mira, prou. - Per què?
El malvat segueix solt i necessito ajuda.
- La teva, no. - Llavors la de qui?
Del paio que t'ha tallat el braç?
- De debò? - És complicat.
Que vagi bé l'arrest.
No m'arrestaran!
Assassí.
- Dinem? - Sí, m'encanta dinar.
Havíeu d'agafar el braç, no?
Ballister?
Directora?
Soc innocent.
Ho juro per Gloreth.
No sé com…
Com ha passat.
Tothom hem vist com ha passat.
Em sento tan ridícula i…
Confiava en tu.
La reina creia en tu.
Creia que algú com tu podia ser un heroi.
- I li ha costat la vida. - Directora, si us plau.
Sap que estimo la reina. Estimo l'Institut.
Parli amb en Llomdaurat. Puc parlar amb ell?
Té el cor trencat, com tot el reialme.
No tornaràs a parlar mai amb ningú, Ballister.
Si us plau!
- Si us plau, escolti'm. - No.
No cometré el mateix error.
Directora, doni'm una oportunitat.
Ja te la vam donar.
Però no he estat jo!
- Ho sabia. - Santa Gloreth!
Hola, cap.
Què? Com…?
Com sabia que això passaria?
Quan tothom et creu malvat, això és el que ets.
Només et veuen d'una manera, facis el que facis.
Però bon intent. Hi tens mà.
- Gràcies. - Espera.
- Encara t'he de treure d'aquí. - Ei. Com has sortit?
Sé la contrasenya.
Contrasenya inco…
Endavant.
No?
Bé, queda't aquí per sempre.
Se t'atrofiaran els músculs, se't podrirà la pell
i les ungles se't faran llargues i corbades com cucs.
A més, no hi ha lavabo.
D'acord, però jo vaig primer.
- Si veus algú… - El mato.
Amaga't. Si veus algú, amaga't.
D'acord, perquè trencarem coses.
D'això res.
Hauria d'estar ple de guàrdies.
¿Com has aconseguit…
evitar-los?
Ja estaven així.
- Agafeu-los! - Sí!
- Aquí! - Carregueu!
La colla d'un sol braç acull membres nous. S'entén?
- Què? Massa aviat? - Assassí!
Sí que ho és, de la diversió.
- Tenies un pla? - Aquest!
Alliberar-te, caos, destrucció, coses i guanyar.
El típic "coses i guanyar". Un pla dolentíssim!
Millor que ploriquejar en un lloc sense bany.
No ploriquejava.
- Assassí! - Nosaltres no ploriquegem.
- Estem capcots. - Ah.
Mira, saps què?
Fem-ho a la teva manera, sí? Mata aquell, aquella, tothom!
Bal?
- Ambrosius. - Salut.
Ah, Nèmesi.
- Nèmesi? - Assassí!
- Mireu, Gloreth! - On?
- Obriu! - No és una sortida. Culpa meva.
Has vist com m'ha mirat?
Creu que l'he matat.
Tothom ho creu.
- Centra't. - Què fas?
Puc treure'ns d'aquí, però això s'embrutarà.
- Més encara? - Jura'm que no fliparàs.
Com, si no sé què passarà?
- Hauràs de confiar en mi. - Per quina raó?
- Si no, moriràs aquí! - Morir?
- Jura-ho! - Ho juro.
- De debò? - Per ma vida.
Un altre cop.
T'ho juro!
Fins i tot quan vegis el corn?
Corn? L'instrument?
- Tu jura-ho! - Et juro que no fli…
Ara és quan correu.
Tothom, fugiu!
- Sí! - No.
No! Fuig! Fora! Això no està passant!
Ai, no. No. Santa Gloreth!
Un rinoceront?
- Deixa'l estar! - Apa!
- Les escales, no! - Escales.
Les escales, no!
- Què ets? - Em dic Nimona.
- I ets una noia i un rinoceront? - I més coses.
Què està passant?
- Tot bé? - No!
- Ho has jurat. - Ja.
Sí, has jurat no flipar.
- Dreta! - Ai!
Alto!
Quin terra més estable.
Ui, ja va.
Tens fred?
Auxili!
Això ho has fet expressament.
Ets llarg de gambals, cap. Sí.
No. Hem de tocar el dos.
No! Avall, no!
Hi ha escales! Avall, no!
Sí!
Coses i guanyar.
Mola.
Hola, cap!
Quant he estat així?
Quinze anys.
Quinze anys?
No siguis ingenu. Un parell d'hores. Tacos?
Espera. L'últim que recordo és estar en un armari i ara…
Com he arribat aquí?
- T'he arrossegat deu kilòmetres. - Què ha passat?
T'has pegat cops al cap.
Ho tinc tot molt borrós.
Sí? Doncs m'has dit que gràcies, que me'n deus una
i que ara som millors amics.
Tal qual.
He arranjat l'amagatall.
Aquí, les armes per ordre de mortalitat, i tot és insegur: hi ha verins arreu
i he tret els claus un centímetre del terra.
En fi, he fet l'amagatall més malvat.
El vat malvat. Mola el nom. Canvia-te'l.
D'això res.
Com vulguis, vat.
I he actualitzat la paret de l'assassí.
NÈMESI
Ui.
També he fet plans
de venjança, turment i altres dolenteries.
El rinoceront.
Fas cara de flipat. M'has jurat que aguantaries.
No ets un ésser humà.
- Busques res? - L'espasa.
- Va explotar. Te'n recordes? - Ets un mo…
Què? Marsupial? Mariachi? Mandonguilla?
Ets un monstre.
No em diguis això!
No, és clar que no.
No ets una criatura gegant que escup foc ni…
Però sí que fas això dels canvis.
Ets una noia que es pot fer…
Què ets?
Em dic Nimona.
No, aquesta no és la resposta. La gent no canvia de forma.
Jo, sí.
Bé, doncs tinc moltes preguntes.
Una i prou.
Per què m'ajudes?
Perquè m'avorreixo.
I perquè també t'odien.
ESCUDER
L'escuder sap alguna cosa. Ell em va donar l'espasa.
ASSASSÍ
L'espasa que…
Que…
Vols l'escuder?
Doncs matem… Agafem-lo.
Agafem-lo.
Tu i jo.
No, ni parlar-ne.
Això que fas és massa. No.
Diràs "gràcies per salvar-me".
Tres cops, si ens posem així.
Però sí, segur que ho pots fer sol amb tothom buscant-te.
Sort.
Espera.
Sí, vat malvat?
- Et… - I tant.
Però una cosa: quan s'arregli tot, seré sequaç oficial per sempre.
No val fer-se enrere. Sí?
- No n'estic segur. - No hi donis voltes.
Pots ser tu i prou, si us plau?
No t'entenc.
- La tu noia. - Però no soc una noia.
Soc un tauró.
Ei, algun cop has posat el cap a la boca d'un?
- Era millor la presó. - Au, va!
Saps que vols!
Ostres, mireu com ha quedat.
Mil anys d'història destruïts.
- Mansley. - Què?
La meva àvia té el cap del teu oncle al cul.
- Quin riure. - Guai.
- Però quin greu. - No era de fiar.
No ho era, no.
Si en Llomdaurat no l'hagués ajudat…
- Jo ja ho deia. - Aviam…
¿L'assassí de la reina ha fugit
amb l'ajuda d'una noia, un estruç i una balena?
S'ha carregat les dutxes!
És culpa seva!
- Ben dit. - Meva?
No ens vas dir que en Ballister tenia balenes.
Balenes? De debò?
Sí! El coneixes millor que ningú, tio.
He intentat aturar-lo, tio.
Sí? Com? Així? "Hola, Ballister. Passa."
"És clar, porta la balena, l'estruç i l'unicorn gros."
- Unicorn? - Sí, el destructor de la banya.
- El rinoceront? - No he dit "rinoperont", oi?
Prou.
Hi ha un malvat solt al reialme.
I vosaltres renyint com criatures.
Recordeu la formació.
Recordeu qui sou.
Vam néixer per protegir el reialme.
I tant que sí.
Deixi que ho faci jo.
Ara només vull dues coses: una, tenir una espasa ben grossa.
Fet.
I tres, tractar en Ballister com el monstre assassí que és.
- L'agafaré. - Sí!
- El faré patir. El…
- Ho faré jo. - Què?
Si algú pot trobar en Bal…
En Ballister…
abans que algú acabi ferit
soc jo.
És el major perill que hem patit en generacions.
Per sort, tenim un descendent de Gloreth per guiar-nos.
Què?
Cavallers del reialme,
busqueu a carrers i ombres,
trobeu en Ballister i porteu-me'l.
Després de l'atac d'ahir a l'Institut, els cavallers han doblat esforços
per trobar en Ballister.
PERILL NO ENTREU
Vinga. Només hem d'anar al mercat i trobar l'escuder sense cridar l'a…
Pots no fer soroll?
En contra: el pla fa fàstic i és avorrit. I el dramatisme? I els crits de terror?
Ei.
Som malvats. Accepta-ho.
No. Ho fem a la meva manera. No fem mal a ningú.
Ai, jo volia fer mal.
- El trobem i en parlem. - I li fem mal.
- No, busquem proves. - Fent-li mal.
No. Anem al mercat, si us plau?
De seguida.
- Sortim. Tres… - No. Què fas?
- …dos… - Soc un fantasma.
Perdó. No em poden veure amb això.
És material de sequaç top.
És massa.
Relaxa't una mica. Què és el pitjor que podria passar?
Atac monstre.
ALERTA MONSTRE
Busquin recer immediatament.
Ciutadans del reialme, us saludo.
A causa del terrible atac d'ahir a l'Institut,
estem prenent mesures per protegir-vos.
Si us plau, no us alarmeu. És un simulacre.
Torneu a les vostres vides i confieu
que l'Institut té la situació controlada.
Bon dia i que Gloreth us guiï sempre.
No s'alarmin. Calma.
És un simulacre.
APOTECARIA
- Una alarma de "no us alarmeu". Efectiu. - No ho entens?
Si abaixem la guàrdia, venen coses terribles del mur.
Has estat a l'altra banda?
Sí, perquè vull morir. No! Ni jo ni ningú!
Llavors potser no hi ha res?
Saps què? Anem sota terra. Res d'ales.
Després en voldràs.
Mor! Torna a les tenebres d'on… Ei!
PARADA PLAÇA DE LA VENCEDORA
Tres minuts pel pròxim metro.
Recordin: si veuen quelcom, matin-ho.
DONATIUS
Notícies de la KTV.
NASCUT PER AIXÒ
Toca!
Després de la pausa, veurem què vesteixen els nobles.
Com mola! Som famosos.
No pot ser.
ES BUSCA
M'encantem.
- Perdoni, m'ensenya la cara? - I tant.
- Surt una llúdria i em mossega. - Era de mar o de riu?
- Això és igual. Em va mossegar. - Tenen diferències significatives.
Jo què sé. Era…
No podrem pujar sense que ens vegin. Ens cal una distracció.
Qui té quatre polzes i sap distreure molt?
D'acord, però no te'n passis: que sigui senzill i discret, com…
Ja no hi és.
L'assassí!
Si veuen quelcom, matin-ho!
Soc en Ballister Corvalent!
Soc malvat i odio tothom!
Però m'odio més a mi. Algú em fa una abraçada?
Odio els somriures!
- Som-hi. - Odio els dolços.
I els bebès em semblen lletjos!
Mireu, faig malifetes i llenço el fem.
- Espero que us agradi el jazz improvisat. - Agafeu-lo!
- De pressa! - No m'atabalis!
No t'atabalo, t'animo!
Fes-ho sense tocar!
El nostre carruatge.
I això? No m'havies dit que podies fer de mi.
- Per cert, puc fer de tu. - Doncs que consti que jo no soc així.
Tens raó, no ets tan divertit.
ANÀLISI ZONA S ANÀLISI ZONA H
Aquí. El tenim!
Mireu!
Vinga, capturem aquesta rata!
- Sí. - Espereu.
Reprodueix.
Això és molt estrany.
Odia el jazz improvisat.
- Se'ns escapa. - Segueix.
Tic-tac.
Aquí.
És ell. On va el metro?
Al mercat. Arriba d'aquí a sis minuts.
Allà serem, doncs.
Ara marxem.
- Al mercat. - Sí.
"Al mercat. Soc idiota i el cabell em fa olor de farigola."
Tens gana?
Krispy!
Doncs mata-la amb Dragon Krisps!
- Mastega! - Assaboreix!
Nyas, coca!
Sí, guai!
- Sí! - Sí!
Dragon Krisps, l'esmorzar dels herois!
CONFIEU EN L'INSTITUT
Em mires molt.
Que vols pizza?
Pots ser normal un segon?
- Normal? - Tot seria més fàcil si fossis una noia.
Que tot seria més fàcil si fos noia? Quin riure.
És a dir, un ésser humà.
Més fàcil per qui?
Per tu. La gent no és tan tolerant com jo.
Com és que ets així?
Increïble vols dir?
No, com és…? Només vull saber amb qui tracto.
Em dic Nimona.
Això no explica res.
Tens raó.
Et mereixes una explicació.
Era una criatura.
Maca, petita i innocent.
Jugava al bosc.
Perseguia els ocells volant, els peixos nedant i els cérvols saltant.
Semblaven molt feliços junts.
Però jo…
no tenia ningú.
I un dia la vaig sentir, una cançó que em cridava.
I que em va conduir a un pou de desitjos.
De desitjos? Com sabies que no era un pou i prou?
- Vols contar-ho tu? - Perdona. Continua.
En acostar-m'hi,
una moneda va aparèixer, com per art de màgia,
i vaig saber què havia de fer.
Em vaig armar de coratge, vaig llençar la moneda al pou
i vaig demanar un desig.
El desig d'algun dia estar atrapada en un metro
amb un cavaller estirat fent-me preguntes carques.
Queda pizza?
- Propera parada, Mercat. - Ja hi som.
I els teus amics.
Ens ha vist?
Sí.
Endavant!
- Va. - Esquerra.
- Res. - Res.
- Endavant.
Gloreth meva i del meu cor.
Balena diminuta.
T'ha vist en Llomdaurat?
De debò? Ell et talla el braç i et preocupo jo?
- És… - Complicat. Ja.
L'escuder.
- Hola. Perdoni. - Hem d'agafar-lo discretament.
- De seguida. - Ei, així, no. Així, tampoc.
Vols que canviï o no? Tria.
Ara ets un noi.
- Avui, sí. - Ei, no!
Es busca.
Com?
ES BUSCA
- Vinga. - Va!
És aquí! Trobeu-lo!
- És en Llomdaurat! - Quina passada!
- Deixin pas. - Un autògraf?
- D'acord, només un. - I a la pell?
Quiet.
Si no, perdrà una oferta fabulosa!
Perdoni, senyor escuder.
No trobo la mama. Ha marxat per aquell carreró que fa por.
M'ajuda a buscar-la?
Si us plau.
Ostres…
Ara busco algú per passar-li el problema.
No hi ha temps!
Està superequipat amb la tecnologia més moderna.
Ja està. Poden deixar pas?
- Gràcies. - Gràcies. Fora.
Ajuda, si us plau! Auxili!
Em persegueix un dimoni. Si us plau, ajuda.
Miri.
Amb les càmeres 360 sempre veurà què s'acosta.
I amb l'aplicació de notícies sempre estarà al dia.
DUO FORA DE CONTROL
- S'assembla molt… - Soc innocent!
No!
Pinya a la pizza?
- Allà! - Perdó, passo. Fora!
- Tu pots matar? - No és mort. Espero.
- Ballister? - L'assassí!
- És amb el dimoni! - Menja bebès!
Ballister, atura't! Alto!
- Sí! - Amunt!
- Bal! - A la cara!
Què fas?
Ens el quedem.
Caram!
Em sap greu, però fas molt bé de malvat.
Sí, m'agrada.
Intimidar aquest element en un lloc megadolent.
Mira, interroguem-lo i… La cama.
- Què? - Tens una fletxa a la cama!
- Ah. - Aviam, has de seure.
- No, estic bé. - Mira't. No estàs bé.
- Es curarà sol. - Hi ha sang. Tu seu.
Només ho vull veure, d'acord?
Molt bé. És… Això és a dins.
No passa res. Ara farem…
Comptarem fins a tres.
Et va bé?
Una, dues i tres.
Normalment la gent crida.
No soc com la gent.
Ja.
- T'ha fet mal? - Sí.
Però he passat coses pitjors.
Què se sent?
Que m'han punxat, a la cama.
No, quan canvies de forma.
Et fa mal o…?
Perdona, pregunta carca.
No et moguis.
Sincerament?
És pitjor no fer-ho. És com si em piqués tot per dintre.
Saps quan vols esternudar? Doncs s'assembla a això.
Llavors canvio de forma, i soc lliure.
Què passaria si no?
Si no canviessis.
- Moriria. - Gloreth, quin horror!
No siguis tan ingenu. No moriria. Però tampoc no viuria.
M'encanta que feu vincle.
És una llàstima que hagi de marxar. Deixeu-me marxar.
Ah, sí, l'escuder del maleter. Petem l'escuder del maleter.
- Parla. - Vol sang.
- Sang? - Teva.
- No vull sang. - Litres!
- Vull respostes, parla. - O t'apunyalem.
- No. - Galtegem.
No. Per què ho has fet?
- Jo, no. - Qui?
- Tu! - No!
- I? La Blanche? En Chad? En Todd? - En Todd?
- Cop de puny? - Sí! Ha estat ell, oi?
- No. - El protegeixes?
- Per quina raó? - Ho haurem de fer a les males.
A les males? Espereu. Un segon.
Hola.
Espereu. Mireu.
Flipeu. Estic al vestuari
i esteu sent testimonis de com es fa història.
L'armadura d'en Ballister. Parla.
Diu: "Respecta'm. Protegeix-me. Posa'm. No hi ha ningú."
Molt estrany.
Bé, ho avanço.
Això és el que heu de veure.
Ha estat la directora. Ella ha matat la reina.
No sabia què fer. T'ho volia ensenyar abans que…
Això no té cap sentit.
Ah, per cert.
Perdona per segrestar-te.
No passa res.
O no.
T'ha traït algú en qui confiaves.
Ho entenc, però ho hem aconseguit: ets innocent i tenim proves.
- Quan compartim… - No.
Què? La gent ha de saber-ho.
El sistema és corrupte.
- L'Institut no… - Vols callar?
Res a la tercera avinguda.
No penso callar.
El vídeo minvarà la confiança en l'Institut.
De debò?
Mira, no sé per què m'ha fet això, però l'Institut no és el problema.
Sinó la directora.
- Per això l'hi porto a l'Ambrosius. - Què dius?
És qui t'ha tallat el braç. L'amor no s'expressa tallant braços.
No em va tallar el braç. Va desactivar una arma.
Ens formen per això.
Ostres…
Sí que t'han xuclat el cervell.
Creus que això acaba amb la directora? T'ho hauries d'estar qüestionant tot.
Gloreth, l'Institut, el mur…
Quin sentit té?
Protegir el reialme.
De malvats com tu?
¿O de monstres
com jo?
Mira, si l'hi ensenyem a l'Ambrosius, això acabarà bé.
Per tots dos.
D'acord, però quan tot es torci, començo a trencar coses.
No caldrà.
UNA NOVA ERA D'HEROIS
Què passa, Ambrosius?
En podem parlar.
Què passa?
No sé què passa.
Ho he perdut tot.
L'home que estimo, el meu millor amic…
Però ara resulta que en té un altre. Com és?
Què més amaga? Qui és en realitat? Qui soc jo?
Un descendent de Gloreth? No ho he triat, això.
Ara he d'arrestar en Ballister.
Si no ho faig, la traeixo a vostè, i si sí, el traeixo a ell.
I per acabar-ho d'adobar, li tallo el braç!
El braç! Qui talla braços?
És per la formació? L'amor no s'expressa tall…
Tot bé, directora.
- Senyora… - Força, Ambrosius.
La sang de Gloreth et corre per les venes.
- Ambrosius. - Cavallers!
Ja estaven així.
Tu.
Jo.
Ambrosius, la directora és qui ha matat la reina.
- Què? - Més mentides.
No menteix.
Diu el dimoni que li xiuxiueja.
Ai, gràcies.
Soc innocent, i tinc proves.
- Va armat! - No!
Ja no! En Todd guanya!
És igual. No t'haurien de caldre proves. Saps que no soc un assassí.
Què esperes, capità?
Va, abans que vingui la balena.
Vinga, tio.
Fes el que toca.
Qui és, Bal?
Què és?
Ambrosius, et suplico que confiïs en mi.
Arresteu-los.
- Vols saber qui és? - M'agrada com va això.
- Els hi ensenyes? - M'encantaria.
- Trenquem coses. - Mola.
És un goril·la?
- Vull una espasa. - L'hem de protegir.
Enlaireu això ja!
Perdó per res!
- Saps com fugir? - Euga clar.
Dolentíssim.
Pareu aquell cavall?
- Saltarem, oi? - Sí. És l'única sortida.
- Cavall! - Per què sempre caiem?
Sabia que voldries ales.
- Quin fàstic, això. - Ja!
Però si és el nen d'or.
- La llúdria que et deia! - Ara t'entenc.
Té cua de llúdria de riu, però les potes…
He significat res per tu o ha estat tot mentida?
Mentida? I ho diu qui va amb un monstre!
No ho diguis, això! És intel·ligent, i té bondat i sofisticació.
Aquest s'ha pixat l'armadura!
- I em defensa, no com tu! - M'has mentit sempre!
Qui menteix és la directora!
Què? Em mataràs a mi també?
Això creus?
Llavors no em coneixes.
Sí. Ara et faré un cop de puny.
No soc metge, però això fa bona pinta.
Cap?
Creus que això fa mal? Ara veuràs què li fem al teu monstre.
No, no li feu res!
Krispy! Un moment…
Prepareu llet.
No!
Espera! No!
Què?
Atac monstre. Busquin recer immediatament.
Atac monstre.
No passa res.
Busquin recer immediatament. Atac monstre.
Monstre.
Atac monstre. Busquin recer immediatament.
Allà!
Et tinc!
- Estàs bé? - No en vull parlar.
- No ho estàs. - No en vull parlar.
Et vull ajudar.
No et necessito!
Has vist com m'ha mirat?
Nens.
Nens petits.
Creixen creient que seran herois
si travessen el cor d'algú diferent.
I el monstre soc jo?
No sé què fa més por.
El fet que tothom vulgui travessar-me el cor amb una espasa
o que, sovint,
voldria que ho fessin.
T'hem de treure d'aquí.
Saltarem el mur. No pararem fins trobar un lloc segur.
D'acord? Marxem. Junts.
Junts?
Mira, tenies raó en tot: l'Institut, el mur…
L'Ambrosius…
Fem el que fem, no podem canviar com ens veuen.
Tu ho has fet amb mi.
Oi?
La directora no se'n pot sortir. No hauríem de fugir.
I teníem un tracte, no?
Ho arreglàvem tot i em feies sequaç.
No et pots fer enrere perquè creus en la veritat, l'honor i parides.
No són parides, però bé.
Què? Tens un pla?
I tant que sí.
Coses…
I guanyar.
PROTEGIM COM VIVIM
La directora no està disponible.
Hem de parlar.
En privat.
En Ballister diu la veritat?
Podria acusar qualsevol, però l'acusa a vostè. Per què?
Sir Llomdaurat, ets fidel al reialme o a un cavaller que tracta amb monstres?
Li va canviar l'espasa? Li va parar un parany? Digui'm la veritat!
Des de petita, tinc un malson recurrent.
Trobo una esquerda al mur.
Crido.
Però no em sent ningú.
I l'esquerda esdevé cada cop més gran.
Fins que el mur cau
i els monstres hi penetren.
Vaig pregar a la reina que no qüestionés Gloreth,
el que ens ha protegit durant mil anys,
però em va ignorar.
Donar una espasa a en Ballister va ser la primera esquerda.
I ara, hi ha un monstre al reialme.
És…?
Ho sento, Ambrosius.
Sí, vaig parar un parany a en Ballister. Vaig matar la reina.
Gloreth va allunyar els monstres.
I jo faré igual.
Que Gloreth et perdoni.
Sí, vaig parar un parany a en Ballister. Vaig matar la reina.
Quines ganes que es vegi.
Tu.
Amb sequaç. Un aplaudiment, públic.
Ho he fet bé? Potser l'últim… ha estat massa.
Com a suggeriment, una mica dramàtic. No guanyaràs premis, però ha estat bé.
I sense classes.
Què? Que fort.
- Cap ni una. Ai, l'espasa, cap. - Que se la quedi.
- Ja no lluito per ella. - M'has dit "sequaç".
Sí, oi?
- M'has dit "sequaç". - Ja me'n penedeixo.
M'has dit "sequaç".
Hem de parlar.
No li va bé?
Vinga.
Sí! Toca passejar el gos.
Vuit, nou, deu.
Has caigut al bosc encantat, que és meu.
A cobrar! 600 d'or.
El meu gos no pagarà el teu impost tirànic.
S'unirà als oprimits del bosc i es revoltaran.
Esquirols als murs.
Ossos a les portes! Esclata el caos!
- Em quedo les 600. - Què?
No sabia que escups foc.
Mola. Al millor de tres?
Què?
Res.
Ei, mira.
198.160 VISITES
Ostres! Cent… Cinc-cent… Mil…
Set-centes ci… Ho està veient tot el reialme!
- Només queda una qüestió per resoldre. - Quina?
- Un tauró pot ballar? - Que si pot ballar, diu.
Mira si pot.
Encara amb la por de l'atac, ara païm
imatges de la directora fent una confessió impactant.
Vaig parar un parany. Vaig matar la reina.
1.068.200 VISITES
Vaig parar un parany. Vaig matar la reina.
INSTITUT FORA! MALVAT, QUI?
Vaig parar un parany. La vaig matar.
LA REINA HA MORT
La vaig matar.
I ara queda saber qui és el vertader malvat.
Volem la directora!
MALVADA
LA VERTADERA MALVADA
- Amb mi. - Sí.
Directora.
Queda arrestada per assassinar la reina i…
Ambrosius. Això ho explica tot.
Els zombis són immortals. No es poden matar.
I si ens ataquen?
Em sorprèn dir-ho, però em sap greu pels zombis.
- Pareu. No. - Ei.
Ei.
Calma. Està tot bé.
- Som a casa. - A casa?
M'agrada.
Quedem-nos aquí per sempre.
LLOMS D'OR: NATXOS?
LA SERP BANYUDA
- Tens 30 segons. - Trenta?
- Més que jo. - Vull salvar-te.
- Ets un tros de… - Ei! Voleu res?
- Natxos! - Natxos!
Si us plau.
Sense olives.
N'és al·lèrgic.
- Bal, si no fos important, no seria aquí. - Ni jo si m'haguessis defensat.
No és just.
S'ha acabat. Igual que ella.
- T'he de dir una cosa. - Ei, volum.
Ciutadans,
no soc la del vídeo.
"ENS ATAQUEN"
S'assembla a mi i parla com jo, però no soc jo.
És el monstre, que col·labora amb el vertader assassí: en Ballister.
Us volen enganyar.
Mentida.
Ens ataca un ésser que canvia de forma.
Pot ser qualsevol.
Les vostres dones, fills, millors amics, la persona que teniu al costat…
No estarem segurs
mentre el malvat i el monstre continuïn solts.
Ho ha capgirat tot.
Ambrosius, no soc el malvat.
Ja ho sé.
Et crec.
Pe…
Perdona'm.
Per tot.
Pel braç.
T'ha manipulat.
Ens ha manipulat als dos.
Però junts la vencerem i el reialme sabrà la veritat.
I seràs cavaller.
- Gràcies. La directora no… - La directora?
Bal, em refereixo a la teva sequaç.
T'ha parat un parany.
Què?
Ha estat tot cosa seva.
Tot.
És malvada, Bal.
Malvada?
No, t'equivoques. Tots ens equivocàvem.
Que ens equivocàvem? Explica'm això.
Fa mil anys que està tancada a l'Institut.
Fixa-t'hi.
És ella, Bal.
És el monstre de Gloreth.
Vol acabar el que va començar
i t'està usant per fer-ho.
Però som amics.
Jo no soc més que això?
Acabem amb el monstre i tot tornarà…
- Quin error. - Si us plau.
- No, no puc. Prou! - Escolta'm.
T'usa per destruir el reialme.
- Saps què és. - Prou.
- Admet-ho! Estàs en perill! - Per què no em deixes estar?
Perquè t'estimo.
Feia anys que no dormia tant.
Per què portes la capa?
Ets tu?
D'on ho has tret? Amb qui has parlat?
Digues que no ets tu.
Creus que jo faria això? Que això és el que soc?
No ho sé. Tu em vas aconsellar no confiar en ningú i qüestionar-ho tot.
Sí, fins i tot ara! Pensa en tot el que hem passat.
Penso en tot el que hem fet!
Escapar de presó, robar cotxes, segrestar i manipular gent…
T'ajudava.
M'usaves! Volies que em veiessin malvat, que m'odiessin, per no estar sola.
No ets un sequaç. Ets un mo…
Què? Què soc?
Ja ho saps.
No, vull que ho diguis.
Vinga, digues-ho.
Digues-ho!
Digues que soc un mo…
- No… - Volteu. Vosaltres, amb mi.
Sí, senyor!
Tens la porta trencada.
- Allunyeu-vos! - No, pareu! Som amigues!
És un monstre.
Cercle!
No!
Gloreth.
Gloreth, vine aquí!
Gloreth…
Torna a les tenebres d'on has sortit.
- Què ets? - Un monstre.
Ets un ésser humà?
Sigues noia.
No hi ha lloc per tu!
- La veritat! - Monstre.
- No vols ser normal? - Torna a les tenebres.
No estàs bé. Què ets?
- Monstre! - Ja ho saps!
Ens has portat un monstre.
T'hauries d'haver quedat al teu cau.
On està?
Ho heu notat? M'ha semblat que tot ha fet…
No.
Va cap a la ciutat. Aviseu l'Institut.
I tu. Si aquella cosa destrueix el reialme, culpa teva, tio.
Som-hi!
- Senyora, avís de Sir Thodeus. - Què passa?
- Què?
MENTIDERA
Barricades de la A a la F!
I desallotgem. La gent està en perill.
Està passant.
Dona l'alarma! Ataquem amb tot!
Atac monstre. No és un simulacre.
Atac monstre.
ALERTA MONSTRE
És el monstre!
Calma.
Drons fora.
Vigili!
Tranquil·la.
Dauradet, mira com ho fa un cavaller de debò.
Vinga, matamonstres! Llancem fletxes i trenquem cors!
Penso ser un heroi.
Aparteu-vos!
Necessitem més armes! Ens matarà a tots!
Vigila!
- Toca! - Ostres…
Fugiu!
Porta'm al mur.
Atac monstre.
Què he fet?
- El joc on tu ets l'heroi. - He matat un monstre!
Jo, dos!
ALERTA MONSTRE
- Vinga, som-hi. - Ajuda!
- Seguiu. Tothom avall. - Sí.
Bal?
- Bal! - Deixa el nen. Va.
- Som-hi! - Vinga!
No pot ser.
Senyora, el canó apunta cap al reialme.
Sí, ja ho sé. Ho he ordenat jo.
Destruirà la meitat de la ciutat.
Morirà gent innocent.
- I el monstre. - Però…
Què estem fent?
ATAC MONSTRE! BUSQUIN RECER!
Fora d'aquí!
No sé què fa més por.
El fet que tothom vulgui travessar-me el cor amb una espasa
o que, sovint,
voldria que ho fessin.
Perdona'm.
ATAC MONSTRE
Perdona'm.
Sé que hi ets, Nimona.
I no estàs sola.
Dispareu els canons.
Que mori.
- He dit que… - No!
S'ha acabat.
Us està enganyant. A tots!
No veieu que és el que vol? Vol que abaixem la guàrdia!
Jo veig el que és, igual que Gloreth!
El monstre amenaça com vivim!
I si estem equivocats?
I si sempre ho hem estat?
No.
No!
Marxem!
Allò matarà tothom.
Ei, cap.
Ara torno. He de trencar coses.
- Espera, Nimona. Què…? - Cal reescriure el conte.
Nimona!
Torna a les tenebres d'on has sortit!
Nimona!
Nimona.
Torna.
Torna, si us plau.
Alguns no aconseguim el final feliç que volem.
No deu ser aquest tipus de reialme.
O no deu ser el final del conte.
Estic sola.
HEROIS
T'ESTIMEM, NIMONA
ASSASSINA
T'ESTIMEM, NIMONA
Hola, cap.
Hòs…!
BASADA EN LA NOVEL·LA GRÀFICA D'ND STEVENSON
Subtítols: Teresa Pitarch Porcar
SI TU O ALGÚ CONEGUT VOL AJUDA WWW.WANNATALKABOUTIT.COM