Det var en gang, i et land langt borte, -
- en ung prins som bodde i et skinnende slott.
Han hadde alt hjertet kunne begjære, -
- men prinsen var bortskjemt, selvopptatt og uvennlig.
Men så en vinternatt kom en gammel tiggerkone til slottet.
Hun tilbød ham en enkelt rose-
- i bytte mot nattely i den strenge kulden.
Frastøtt av kona snerret prinsen over gaven og viste henne bort.
Men hun advarte ham mot å bli lurt av det ytre.
Skjønnhet kommer innenfra.
Da han avviste kona igjen, ble hesligheten hennes borte, -
- og en nydelig trollkvinne sto foran ham.
Prinsen unnskyldte seg, men det var for sent.
Hun hadde sett at det ikke var kjærlighet i hans hjerte.
Til straff gjorde hun ham om til et heslig udyr-
- og kastet en forbannelse over slottet og alle som bodde der.
Skamfull over sitt uhyrlige ytre gjemte udyret seg i slottet sitt.
Et magisk speil var hans eneste vindu mot verden.
Rosen hun hadde tilbudt, var en trolldomsrose-
- som ville blomstre til hans 21-årsdag.
Hvis han kunne lære å elske en annen og få henne til å elske ham-
- før rosens siste kronblad falt, ville forhekselsen bli brutt.
Hvis ikke, ville han være fordømt til å forbli et udyr til evig tid.
Etter hvert som årene gikk, ble han så fortvilet at han mistet alt håp.
For hvem kunne vel lære et udyr å elske?
Lille by Hva vil dagen bringe?
Blir den slik som den var i går?
Lille by Dine enkle menn'sker
Stemmer gjerne i:
Bonjour! Bonjour! Bonjour! Bonjour! Bonjour!
Se, der går baker'n med sitt trau som alltid
Det er en evig karusell
Gå på jobb og rusle hjem Her vet alle hvem er hvem
- I provinsen her hos oss - God morgen, Belle
- Mor'n, monsieur. - Hvor skal du?
Bokhandelen. Jeg har lest en god historie om en bønnestengel og...
Så fint. Marie! Baguettene! Fort!
Det er no' eget uten tvil ved piken
Hun går som oftest for seg selv
- Og som alle vel kan se - Kan hun virke litt distré
Ja, så ulik alle andre er hun, Belle
- Bonjour! - God dag.
Hva med familien?
- Bonjour! - God dag.
Hva med deg selv?
- Skal få seks egg! - Det koster penger.
Så menn er denne by'n provinsiell
- Belle! - God morgen.
- Her er boken jeg lånte. - Lest den alt?
Kunne ikke legge den fra meg. Har du noe nytt?
- Ikke siden i går. - Nei vel, la meg låne denne.
- Du har jo lest den før! - Det er yndlingsboken min.
Fjerne steder, tapre fektekamper, trolldom, en forhekset prins...
Liker du den så godt, er den din.
- Men... - Jeg insisterer.
Tusen takk!
Se, denne jenta er da høyst merkverdig
Mon tro hun føler seg helt vel
- Men hun virker ganske klok - Og med nesa dypt i en bok
Hvilken gåte for oss alle er hun, Belle
Her - fantasi og spenning
Om vi holder ut så får vi se
Hun har'ke møtt Prins Charming
For det gjør hun ikke før på side sekstitre
Det er'ke rart hun heter Belle - den skjønne
En ung og vakker mademoiselle
Hun er noe for seg selv Hun er meget spesiell
Så forskjellig fra oss andre er hun, Belle
Du bommer aldri, du, Gaston! Du er verdens største jeger!
- Jeg vet det. - Ikke et dyr har kjangs mot deg!
- Ingen jente heller! - Så sant, Le Fou.
- Og jeg har en i siktet! - Oppfinnerens datter?
Hun er den heldige jeg skal gifte meg med.
- Men hun er... ...byens peneste jente.
Det gjør henne til den beste, og fortjener ikke jeg den beste?
Jo, men hvordan...
Den jenta vil jeg gjerne fri til, si til:
"Du skal bli min i denne kveld"
"Her i by'n er det kun jeg som er like pen som deg"
Så jeg tror nok at jeg gifter meg med Belle
Se der, der går'n, er'n ikke deilig?
Monsieur Gaston, vi faller dønn
Mitt hjerte slår, jeg mister pusten
Han er så stor, mørk, sterk og kjempeskjønn!
Bonjour, god dag Er dette bacon?
- Så herlig frukt, ti for et pund. - Så slipp meg fram
Ditt brød er surt! Og fisken lukter!
Jeg gir meg aldri, vi'kke stenges inn
Det skal nok vise seg at Belle blir min
Se, der går Belle i sine egne tanker
Hun er en gåte, mademoiselle
Og han syns d'er synd og skam at hun ikke elsker ham
Men hun er en artig jente, Belle Ja, en fin og artig jente, Belle
En skjønnhet og et sjarmtroll er hun Belle!
Bonjour!
Bonjour! Bonjour! Bonjour! Bonjour!
- Hei, Belle. - Bonjour, Gaston.
Gaston, gi meg boken min!
- Den har jo ingen bilder! - Noen mennesker bruker fantasien.
Belle, du må få nesa opp av bøkene og tenke på viktigere ting.
Som meg.
Hele byen snakker om det. En kvinne skal ikke lese.
Da får hun ideer og begynner å tenke og...
- Gaston, du er et urmenneske. - Takk, Belle.
Skal du og jeg gå på kroa og se på trofeene mine?
- En annen gang. - Hva er det med henne?
- Hun er sprø! - Han er så kjekk!
Gaston, jeg kan ikke. Jeg må hjem og hjelpe far.
Den gamle gærningen! Han trenger all hjelp han kan få.
- Ikke snakk slik om faren min. - Ikke snakk slik om faren hennes!
Min far er ikke gal, han er et geni.
- Pappa? - Hvordan i alle dager skjedde det?
- Forbaska! - Er du uskadd, pappa?
Jeg holder på å gi opp denne skraphaugen!
- Det sier du alltid. - Nå mener jeg det.
Jeg får aldri denne greia til å virke!
Jo da, og du vinner førstepremie på markedet i morgen.
Og blir en verdensberømt oppfinner.
- Tror du virkelig det? - Det har jeg alltid.
Hva venter vi på? Jeg fikser denne på null komma niks!
Gi meg den S-formede klemmen.
Hygget du deg i byen i dag?
Jeg fikk en ny bok.
Pappa, synes du jeg er underlig?
Min datter underlig? Hvordan kan det falle deg inn?
Jeg er ikke sikker på om jeg passer inn her. Jeg har ingen å snakke med.
Han Gaston er da en kjekk kar.
Ja, han er kjekk. Og uforskammet og innbilsk.
Han er ikke noe for meg, pappa.
Slapp av, denne oppfinnelsen vil gi oss et nytt liv.
Jeg tror det ordnet saken. La oss prøve.
- Den virker! - Gjør den det?
- Den gjør det! - Du greide det! Du greide det!
Sal på Philippe, jente! Jeg skal til markeds!
- Far vel, pappa! Lykke til! - Far vel, Belle! Pass på deg selv!
Vi skulle vært der nå. Kanskje vi ikke så avkjørselen.
Jeg skulle visst ha tatt med... Vent litt.
Nei, vi tar denne veien.
Kom igjen, Philippe, det er en snarvei!
Vi er der på et øyeblikk.
Dette kan ikke stemme! Hvor har du brakt oss?
Best vi... snur.
Ptro, gutt! Ptro, Philippe.
Å, se opp!
Ptro, gutt!
Rygg, rygg, rygg!
Flink gutt, flink gutt.
Rolig! Rolig nå! Rolig...
Nei, Philippe!
Philippe?
Hjelp! Er det noen der?
Hjelp!
Hallo?
- Han må ha gått seg bort i skogen. - Stille. Kanskje han går.
Er det noen der?
Lkke ett ord, Lymiere.
Ikke for å trenge meg på, men...
Jeg har mistet hesten min og trenger et sted å overnatte.
Ikke vær så hjerteløs, Klokksworth.
- Du er velkommen, monsieur. - Hvem sa det?
- Her borte! - Hvor, da?
Hallo!
Utrolig!
Nå har du gjort det, Lymiere! Glimrende. Ypperlig.
- Hvordan gjøres dette? - Sett meg ned!
Hold opp! Hold opp, sa jeg!
Au!
Lukk den med en gang! Kan du være så vennlig!
Jeg ber om unnskyldning. Jeg har bare aldri sett en...
Du er jo klissvåt, monsieur. Kom og varm deg ved peisen.
- Takk. - Nei, nei, nei!
Du vet hva herren gjør hvis han ser ham. Jeg forlanger at du slutter!
Å nei, ikke herrens stol.
Jeg ser syner, jeg ser syner!
Nei men, hei, gutt!
- For en service! - Nå er det nok! Jeg har ansvaret her.
Skal det være en kopp te? Da får du snart varmen i kroppen.
Nei, ikke te! Lkke te!
Barten hans kiler, mamma!
Kiler? Å, hei!
Det er en fremmed her.
La meg forklare. Herren gikk seg bort i skogen...
Herre, la meg få si at jeg var imot dette fra første stund.
Jeg prøvde å stoppe ham, men hørte han på meg? Nei.
- Hvem er du? Hva gjør du her? - Jeg gikk meg bort i skogen og...
- Du er ikke velkommen her! - Jeg beklager.
- Hva glaner du på? - Ingenting!
Så du er kommet for å glane på Udyret?!
Det var ikke vondt ment. Jeg trengte et sted å være.
- Jeg skal gi deg et sted å være! - Nei! Vær så snill!
Nå får Belle sitt livs overraskelse, hva, Gaston?
Ja, dette er hennes lykkedag.
Takk for at dere kom i bryllupet mitt.
Først bør jeg kanskje gå inn og fri.
Le Fou, når Belle og jeg kommer ut...
Da begynner vi å spille!
- Ikke ennå! - Beklager.
Gaston! For en hyggelig overraskelse.
Ja, ikke sant? Jeg er full av overraskelser.
Vet du, Belle, hver jente i byen skulle ønske de var deg.
I dag...
- I dag blir dine drømmer oppfylt. - Hva vet du om mine drømmer?
Masse! Se det for deg...
En landlig jakthytte, mitt siste bytte godgjør seg over ilden...
Min lille kone masserer føttene mine mens småtrollene leker med hundene.
- Vi må ha seks, sju. - Hunder?
- Nei, Belle! Røslige gutter som meg! - Tenke seg...
- Vet du hvem kona blir? - La meg se...
- Du, Belle! - Gaston, jeg er...
...helt stum. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
- Si at du vil gifte deg med meg. - Jeg beklager, Gaston...
Men jeg fortjener deg ikke.
Hvordan gikk det?
Belle skal bli min kone, tro ikke noe annet!
Nærtagende!
Er han gått?
Kan du tenke deg? Han ba meg gifte seg med ham.
Jeg kona til den ubehøvlede, enfoldige!
Madame Gaston, jeg synes jeg så det
Madame Gaston, hans lille viv
Nei, den gang ei, jeg sverger på det
Jeg vil no' mer enn dette småbyliv
Jeg må ha luft Jeg må ha rom for drømmen
Nei, ikke slave som en trell
Og så sant mitt navn er Belle
Om en mann blir aktuell
Så er dette no' jeg avgjør selv
Philippe! Hva gjør du her? Hvor er...
Hvor er pappa? Hvor er han, Philippe? Hva har skjedd?
Vi må finne ham. Du må ta meg med til ham.
Hva er dette for slags sted?
Philippe, rolig!
Rolig.
Pappa!
Vi kunne ikke tie stille, hva? Vi måtte invitere ham til å bli.
Servere ham te... Sitte i herrens stol...
- Klappe bisken... - Jeg prøvde å være gjestfri.
Hallo? Er det noen her? Hallo?
Pappa!
Pappa? Er du her?
- Mamma, det er en jente på slottet. - Skipp, du må ikke fantasere sånn!
- Men mamma, jeg så henne. - Ikke ett ord til. Opp i karet.
Jeg har sett en jente på slottet.
Der ser du, det var det jeg sa.
...uansvarlig, skjødesløs, treg i oppfatningen, kopete...
Pappa?
Så du det?
Det er en jente!
- Jeg vet at det er en jente. - Det er jenta vi har ventet på!
Hun er kommet for å bryte trolldommen!
Pappa? Pappa?
Hallo? Er det noen her?
Vent! Jeg ser etter min far, jeg...
Så rart, jeg er sikker på at det var noen der.
- Er det noen her? - Belle?
Pappa!
- Hvordan fant du meg? - Hendene dine er iskalde.
- Vi må få deg ut. - Belle, du må dra herfra.
- Hvem har gjort dette? - Ingen tid til å forklare. Gå nå!
- Jeg går ikke fra deg. - Hva gjør du her?
- Løp, Belle! - Hvem er du?
Herren på dette slottet.
Jeg er kommet etter far. Vær snill, slipp ham fri. Han er syk.
- Han skulle ikke gått ubedt inn! - Han kan dø.
- Vær snill, jeg gjør hva som helst. - Du kan ikke gjøre noe.
- Han er min fange. - Det må være noe jeg kan...
Vent!
- Ta meg i stedet. - Deg!
- Ville du... ta hans plass? - Nei, Belle! Du vet ikke hva du gjør!
Hvis jeg gjorde det, ville du slippe ham?
Ja. Men du må love å bli her for alltid.
Kom fram i lyset.
Nei, Belle, dette lar jeg deg ikke gjøre!
- Du har mitt ord. - Avgjort!
Nei, Belle, jeg er gammel, jeg har levd mitt liv.
- Vent! - Belle!
- Nei, vær så snill, spar min datter. - Hun er ikke ditt problem lenger.
- Ta ham med til landsbyen. - Slipp meg ut! Slipp meg ut!
Vær så snill! Vær så snill!
- Herre? - Hva?!
Siden jenta skal være hos oss en god stund, -
- tenkte jeg at du kanskje ville tilby henne et mer behagelig værelse.
Eller kanskje ikke.
Du lot meg ikke ta adjø engang! Jeg får aldri se ham igjen.
- Og jeg fikk ikke sagt adjø. - Jeg skal vise deg til værelset ditt.
- Værelset mitt? Men jeg trodde... - Vil du bli i tårnet?
- Nei. - Så følg meg.
Si noe til henne.
Jeg... håper du vil like deg her.
Slottet er ditt hjem nå, så du kan gå hvor du vil, unntatt i vestfløyen.
- Hva er i vest... - Det er forbudt!
Hvis du trenger noe, vil tjenerne mine bistå deg.
Inviter henne på middag.
Du spiser middag med meg! Det er ingen forespørsel!
Hvem trorjenta at hun er? Hun har avvist feil mann!
- Ingen sier nei til Gaston! - Sier noe!
Avvist! Refusert! Offentlig ydmyket!
- Orker ikke mere krøll! - Mer øl?
Nei da! Ingenting hjelper. Jeg er vanæret!
Hvem, du? Lkke du!
Gaston, du må ta deg sammen!
Jøss, det er stusslig å se deg, Gaston
Trodde du tålte en trøkk
Gutta misunner deg alle, Gaston
Selv når du vasser i møkk
D'er ingen i by'n de ser opp til som deg
Du er barsking og tøff og brutal
Ingen er fryktet og elsket som deg
Og de ser deg som sitt ideal!
Ingen smukk som Gaston slår en hook som Gaston
Ingen er vel rundt nakken så tjukk som Gaston
D'er ingen i byen så mandig
Perfekt som en mønster-sjablong
Og så er du jo nokså forstandig
Alle gutta vil spille på lag med Gaston
Du er sterk som betong Du tar kaka, Gaston
Og så har du den kløften i haka, Gaston
Ja, eksempelvis kan jeg vel imponere
Er'n ikke flott da, Gaston?
Hurra for ham, for stedets prins
Gaston er den beste i denne provins
Alle gyser når han slukker lyset, Gaston
I en fight virker andre så pyset, Gaston
lkk'en flik av skjelettet som skrangler
D'er muskler i armer og lår
Nei, her er d'ikke mye som mangler
Og hver tomme på kroppen er dekket med hår!
Han er skytter, Gaston Som han spytter, Gaston
I en spyttekamp ingen som spytter som han!
Spesielt har jeg taket på lengde-spytting!
- Tvi! - Ti poeng til Gaston!
Jeg husker som gutt jeg åt tre snes med egg
Måtte ha for å bygge meg opp
Men til frokost i dag går der fem snes med egg
For jeg tror det er bra for min kropp!
Jage vilt som Gaston så stabilt som Gaston
Og han klamprer omkring og har støvlene på!
Jeg har veggene fulle av jakt-trofeer
Å, for en kar - Gaston!
- Hjelp, kan noen hjelpe? - Maurice?
Vær så snill å hjelpe meg! Han har sperret henne inne i tårnet!
- Hvem? - Belle! Kom, ikke et minutt å miste!
Rolig nå, Maurice. Hvem har sperret Belle inne i et tårn?
Et beist! Et udyr, et fryktelig beist!
- Et svært udyr? - Med en lang, heslig kjeft?
- Fryktelig heslig. - Med hoggtenner?
Ja, vil dere hjelpe meg?
- Vi skal nok hjelpe deg, gammern. - Virkelig? Tusen takk!
- Skrullete Maurice! - Han skaffer oss en god glis.
Skrullete Maurice, hva? Skrullete Maurice...
Le Fou, jeg er redd jeg har tenkt litt
- Å, det er litt fa'lig - Jo, jo
Den pappa'n til Belle kunne trengt litt
behandling, han er litt ko-ko
Oppi hodet har tankene spunnet
da jeg så denne tufs av en mann
Jeg har lovet meg selv å bli spleiset til Belle
Og hør, nå har jeg pønsket en plan
- Hvis jeg... - Så kunne vi...
- Da kunne vi... - Nei, ville hun...
- Gjett! - Å, jeg skjønner!
Vi går!
Ingen dott er Gaston Er så flott at, Gaston
Ingen planlegger skumle komplott som Gaston
Så vi gleder oss bare til bryllupsfesten
Å, for en kar - Gaston!
Vil ingen hjelpe meg?
- Hvem er det? - Mrs Potts, kjære.
- Jeg tenkte du ville ha litt te. - Men du er... Du er en...
Å, forsiktig!
- Dette er umulig. - Jeg vet det. Men sånn er det.
Jeg sa jo at hun var pen, mamma.
Det holder, Skipp. Langsomt nå.
- Ikke søl. - Takk.
Vil du se et triks?
- Skipp! - Unnskyld.
- Dette var tappert av deg. - Det synes vi alle.
Men jeg har mistet min far, mine drømmer, alt!
Opp med humøret, lille venn. Alt ordner seg til slutt, skal du se.
Nei, her skravler jeg i vei når middagen skal serveres!
- Skipp! - Ha det!
Hva skal vi iføre deg til middagen?
La oss se hva jeg har i skuffene.
Uff, så pinlig!
Her, ja! Du vil se henrivende ut i denne!
Det er veldig snilt, men jeg går ikke til middagen.
Men det må du!
Middagen er servert.
Hvorfor tar det så lang tid? Jeg sa hun skulle komme ned!
- Hvorfor er hun ikke her?! - Vær tålmodig, herre.
Jenta har mistet sin far og friheten på en dag.
Herre, har du tenkt på at jenta kanskje kan bryte trolldommen?
Selvsagt! Jeg er ikke dum!
Bra! Du forelsker deg i henne, hun forelsker seg i deg.
Vips, så er trolldommen brutt! Vi er mennesker igjen ved midnatt.
- Sånt tar tid, Lymiere. - Men rosen har begynt å visne.
Det nytter ikke. Hun er så vakker, og jeg... Se på meg!
- Du må få henne til å se forbi det. - Jeg vet ikke hvordan.
Gjør deg selv mer presentabel. Rett deg opp. Vær en gentleman.
Ja, når hun kommer inn, gi henne et sjarmerende smil. Vis meg smilet.
- Ikke skrem den stakkars jenta. - Imponer med ditt vidd.
- Vær vennlig. - Si noe pent.
- Vær oppriktig. - Og framfor alt...
Du må styre sinnet ditt!
Her kommer hun.
- God aften. - Nå, hvor er hun?
Hvem? Å, jenta... Jenta, ja...
Faktisk er hun i ferd med...
Under omstendighetene... Hun kommer ikke.
Hva?!
Deres Nåde! Deres Eminense! La oss ikke forhaste oss!
- Kom til middag, sa jeg! - Jeg er ikke sulten.
Hvis ikke du kommer ut, skal jeg... slå inn døren!
Herre... Jeg kan ta feil, men det er kanskje ikke måten å vinne henne på.
Vær så snill, prøv å være en gentleman.
Men hun er så vanskelig!
Mildt, mildt...
- Vil du komme ned til middag? - Nei!
Mykt og forsiktig...
Det ville være meg en stor glede om du ville spise middag med meg.
- "Vær så snill"? - Vær så snill?
- Nei takk! - Du kan ikke bli der for alltid!
- Jo, det kan jeg. - Greit. Da kan du sulte!
Hvis hun ikke spiser med meg, så spiser hun ikke i det hele tatt.
Å, kjære... Det gikk visst ikke så bra.
Lymiere, stå vakt ved døren og gi beskjed om den minste forandring.
Regn med meg, kaptein!
Vi kan like godt gå ned og begynne å rydde.
Jeg spør pent, men hun nekter!
Hva vil hun ha meg til å gjøre? Tigge?
Vis meg jenta.
Herren er ikke så ille når man blir kjent med ham.
- Gi ham en sjanse. - Jeg vil ikke bli kjent med ham.
Jeg vil ikke ha noe med ham å gjøre.
Jeg narrer meg selv.
Hun vil aldri se meg som noe annet enn et udyr.
Det er håpløst.
- Å nei! - Åjo!
- Å nei! - Åjo, jo, jo!
Jeg har brent meg på deg før.
Zut alors! Hun er ute!
Inn i skapet til søsknene dine, Skipp.
- Men jeg er ikke søvnig. - Jo, det er du.
Nei, det er jeg ikke.
Jeg jobber som en slave hele dagen, for hva?
Et bortkastet kulinarisk mesterverk!
Lkke klag. Det har vært en lang kveld for oss alle.
Spør du meg, var hun bare sta. Han sa jo, "Vær så snill".
Lærer ikke herren å beherske seg, bryter han aldri...
Strålende å se deg ute, mademoiselle!
Jeg er Klokksworth, sjefshusholder.
- Dette er Lymiere. - Enchanté, chérie.
Hvis det er... slutt... noe vi kan gjøre for at du skal få det bedre...
- Jeg er litt sulten. - Er du det?
Hørte dere? Hun er sulten. Legg kull i ovnen.
- Fram med sølvtøyet og porselenet. - Husk hva herren sa.
Tull, det stakkars barnet skal ikke gå sulten!
Et glass vann og en brødskalk, og så...
Klokksworth, du forbauser meg. Hun er ingen fange, men en gjest!
Vi må få henne til å føle seg hjemme. Mademoiselle...
Demp dere, da. Finner herren ut dette, er vi ferdige.
Selvsagt. Men hva er middag uten litt musikk?
Musikk?!
Ma chere mademoiselle.
Det er med stor stolthet og glede vi ønsker deg velkommen i kveld.
Og nå ber vi deg slappe av og skyve fram stolen.
Spisesalen er stolt av å presentere... middagen din.
Vær vår gjest, vær vår gjest
Du skal se at vi er best
Servietten pent på plass, chérie Så er du klar for fest
Soup du jour? En 'hors-d'oevre? Er det mere du behøver?
Delikat nok, sku' jeg mene Du kan spørre porselenet
De kan sang, de kan dans med sin franske elegans
Sett vår chef du cuisine på en test
Her er spisekartet La servitører varte
opp vår gjest Vær vår gjest, vær vår gjest
Beef ragout! Cheese soufflé! Pai og pudding en flambé!
Trylle fram med fynd og klem en kulinarisk cabaret
Er du redd? Slutt med det! I vårt chambre separée
Porselen og kasseroller hele staben underholder
Hør en vits, se et trick Kandelabre og bestikk
Vi gjør alt for du skal trives aller mest
Så velbekomme da Snart er du mett og glad
Så vær vår gjest, vær vår gjest Ta imot vår lille gjest
Vær vår gjest, vær vår gjest, vær vår gjest!
Liv er uten mening for en arbeidsløs betjening
Ingen gjest å lage fest for, tristement
The good old days er lenge siden
Eventyret slutt, det var en gang
Vi har ventet lenge Hva vi mer enn alt kan trenge:
Pusse støv og rust og gammel profesjon
År og dag av latmannsliv på slottet
Dorsk og feit og doven Så kom du som sendt fra oven
Tenk en gjest som er vår Det vi ønsker aller mest
Er å gi den unge dame alt vi makter av komfort
Tenk en gjest, sjelden kost Skulle gjerne ha det blåst
Nå vil hele vårt ensemble pusse støv av hele skramlet
Gammel rust, den må vekk Herregud, der er en flekk
Få den bort, så imponerer vi vår gjest
Ja, for du skjønner jo Her skyr vi ikke no'
- For deg, vår gjest - Hun er gjest
- Vær vår gjest
Se, en gjest, gudskjelov Dine ønsker er vår lov
Spill av år er altfor mange da vi bare åt og sov
Spis og drikk, vær så snill D'er'ke no' vi heller vil
Alt vi har av lysestaker Håper inderlig det smaker
En for en, rett for rett
Til du stønner, "Jeg er mett"
La oss synge nå som festen går som best
Så må du sove godt i dette drømmeslott
Og vær vår gjest, vær vår gjest, vær vår gjest!
Ja, vær vår gjest!
Bravo, det var vidunderlig!
Takk, å takk, mademoiselle.
God forestilling, hva? Ja, alle sammen.
Du store, se hva klokken er. Nå er det sengetid. Sengetid.
Jeg får aldri sove. Det er min første natt i et forhekset slott.
Forhekset?
Hvem har sagt at slottet er forhekset? Det var deg, hva?
Jeg gjettet det.
Jeg vil se meg rundt, hvis det er i orden?
- Vil du ha en omvisning? - Vent litt! Det er kanskje ikke lurt.
Vi kan ikke la henne snuse rundt på visse steder, om du skjønner.
Kanskje du vil vise meg rundt. Du vet sikkert alt om slottet.
Å, du store... Vel, faktisk... Ja, jeg gjør jo det.
Den falske fasaden ble fjernet og en minimalistisk rokokkostil avdekket.
Legg merke til de uvanlige takhvelvene.
Nok et eksempel på sen neoklassisk barokk.
Og, som jeg sier, er det ikke barokk, så ikke fiks det.
Hvor var jeg?
Får jeg henlede oppmerksomheten på strebepilarene over...
Mademoiselle?
- Hva er der oppe? - Det er ikke noe i vestfløyen.
Støvete, veldig kjedelig.
Det er altså vestfløyen?
- Dyktig gjort. - Jeg lurer på hva han skjuler der.
- Herren skjuler ingenting. - Da ville det ikke være forbudt.
Kanskje mademoiselle... vil... se noe annet?
- Vi har vakre gobeliner helt fra... - Kanskje senere.
- Hagen... eller biblioteket, kanskje? - Har dere bibliotek?
- Å ja! - Med bøker!
- Hauger av bøker! - Fjell av bøker!
- Skoger av bøker! - Kaskader av bøker!
Flere bøker enn du kan lese et helt liv! Bøker om alt...
- Hvorfor kom du hit? - Unn... unnskyld.
- Jeg sa du ikke fikk komme hit! - Det var ikke vondt ment.
Vet du hva du kunne ha gjort?!
- Vær så snill, slutt! - Kom deg ut!
Kom deg ut!
- Hvor skal du? - Løfte eller ikke...
- Jeg kan ikke bli et øyeblikk lenger! - Å nei, vær så snill, vent!
Vær så god. Ikke gjør det.
Bare sitt stille.
- Det gjør vondt! - Ikke hvis du sitter stille.
- Du skulle ikke ha rømt. - Du skulle ikke skremt meg.
- Du skulle ikke ha vært i vestfløyen! - Du skulle lære å styre sinnet ditt!
Sitt stille nå. Dette svir kanskje litt.
Forresten, takk for at du reddet livet mitt.
Ingen årsak.
Jeg forlater som regel ikke asylet midt på natten.
Men han sa at det kunne lønne seg...
Jeg er lutter øre.
Hør her... Jeg har bestemt meg for å gifte meg med Belle.
Men hun må... overtales litt.
Hun avslo blankt.
Alle vet at faren er gal. Han var her i dag, bablet om et udyr i et slott.
- Maurice er harmløs. - Poenget er...
Belle ville gjøre alt for at han ikke skulle sperres inne.
Til og med gifte seg med ham!
Du vil jeg skal sette faren på asylet hvis hun ikke vil gifte seg med deg.
Noe så avskyelig!
Jeg liker det!
Hvis ingen vil hjelpe meg, drar jeg tilbake alene!
Uansett hva det koster, skal jeg finne det slottet og få henne ut!
- Belle? Maurice? - Da går det vel ikke likevel.
De må komme tilbake en gang, og da skal vi være klare for dem.
Le Fou! Lkke rør deg fra den flekken før Belle og faren kommer hjem!
Men... Men jeg...
Helt sprøtt!
Jeg har aldri følt dette for noen.
Jeg vil gjøre noe for henne. Men hva?
Det vanlige: Blomster, sjokolade, løfter du ikke har tenkt å holde...
Nei, det må være noe veldig spesielt.
Noe som tenner hennes interesse. Vent litt!
Belle... Det er noe jeg vil vise deg.
Men først må du lukke øynene.
Det er en overraskelse.
- Kan jeg åpne dem nå? - Ikke ennå.
Vent her.
- Kan jeg åpne dem nå? - Ja vel... Nå!
Dette er utrolig! Jeg har aldri sett så mange bøker i hele mitt liv!
- Liker du det? - Det er vidunderlig!
- Da er det ditt. - Tusen takk skal du ha.
- Se på det! - Jeg visste det ville fungere!
- Hva fungerte? - Det er svært oppmuntrende.
- Så spennende! - Jeg så ikke noe!
Kom, Skipp, vi har ting å gjøre.
Men hva snakker de om? Si det, da, mor!
Det er no' søtt og nesten fint
Han var jo stygg og ganske grov og litt forpint
Nå er han snill, jeg undres på
Om jeg var blind som ikke skjønte det før nå
Hun så min vei, jeg synes jeg så
En reaksjon jeg nesten ikke kan forstå
Hun overså de stygge klør
Og jeg så noe som jeg ikke har sett før
Pen er han sant nok ikke
Ingen vakker prins og stor sjarmør
Men, det er no' i blikket
Ja, d'er noe der jeg ikke kan ha innsett før
- Hvem kunne sett - Slett ikke lett
- Ja, si det sånn - Nei, d'ekke lett
Hvem kunne gjettet de fant fram på egen hånd
Ja, vent og se hva foregår
Ja, bare vent, så vi ser hvordan det går
Vi får vel vente litt og se hvordan det går
Hva da?
Vi får vel vente litt og se hvordan det går
Hvordan hva går, mamma?
Jeg skal si det når du er eldre.
Ja, da har vi 12 timer 36 minutter og 15 sekunder på å skape-
- en stemning mer magisk, spontan og romantisk enn folk og dyr har sett.
Behøver jeg minne dere på at hvis rosen mister siste kronblad...
...blir trolldommen aldri brutt!
Dere vet alle hva dere har å gjøre.
Halvparten til vestfløyen, halvparten til østfløyen, resten blir med meg.
Slapp av, Klokksworth, la naturen gå sin gang.
- Det er en åpenbar gnist mellom dem. - Det skader ikke å blåse liv i bålet.
Litt... De må bli forelsket i kveld hvis vi skal bli mennesker igjen.
- Mennesker igjen! - Mennesker igjen!
Ja, tenk på hva det betyr!
Kokkellere igjen Være kjekkas igjen
Med en mademoiselle på hver arm
Jeg blir menn'ske igjen Jeg blir menn'ske igjen
Stram og polert og blank av sjarm
Kurtisere igjen Triumfere igjen
Ektemennene slår nok alarm
Hopper ned av min karm Plutselig har jeg sjarm
Tenk når vi får bli menn'sker igjen
Vi blir menn'sker igjen Bare menn'sker igjen
Aldri mer blir vi nips, pynt og fjas
Vi blir menn'sker igjen Bare menn'sker igjen
Aldri mer masse skuffer og mas
Med munn rød som et bær Jeg blir ikke så svær
Gjennom døren jeg går, et kalas
Jeg vil synes der jeg går Jeg får armer og hår
Nå skal jeg bli menn'ske igjen!
Vi blir menn'sker igjen Bare menn'sker igjen
Ut i verden, det e'kke for sent
- Slappe av, det skal jeg - Det må du vise meg
lkke min feil om jeg er litt spent
En balkong ved en strand nyter jeg alt jeg kan
Tar pensjon og blir helt avspent
Langt fra fe av stearin I min verden så fin
Jeg skal bli menn'ske igjen
Så fei bort støvet i dag
Og slipp inn varme og lys
Og det føles, helt klart brytes trolldommen snart, det er nære
Puss nå på messingbeslag
Og fei nå godt i vårt hus
Om alt går som det skal så bir det snart helt knall
Det er nære
Lemmene fra og slipp inn litt luft her
Sett de her og der borte de der
Fei bort alt støv Tristessen behøver vi ikke her
Vi blir menn'sker igjen Bare menn'sker igjen
Jenta gir oss vår frihet til slutt
Røde roser igjen Ingen hinder, min venn
Nå blir trolldommen endelig brutt
Vi skal feste igjen Feriere igjen
Nå har vi fått nok, det er slutt
Med litt hjelp her og der Kjærligheten er her
Endelig menn'sker igjen
Det har aldri vært en tristere saga enn den om Julie og hennes Romeo.
- Kan du lese den igjen? - Les den for meg, du.
Ja vel.
- Jeg kan ikke. - Har du aldri lært det?
Jeg lærte... litt.
Men det er så lenge siden.
Jeg skal hjelpe deg.
Vi begynner her.
- Toe... - To.
To... det visste jeg. To hushold...
Vi skal danse igjen Virvle rundt her igjen
Snurre rundt, det går bra, skal du se
Vi blir menn'sker igjen Bare menn'sker igjen
Vi skal valse som før, en, to, tre
Vi skal sveve igjen Gli så smukt rundt igjen
Danse slik, lett som bare det
Alt det gamle er her
Når jeg blir den jeg er
For det kommer en da' da vi endelig ska'
Få bli vanlige menn'sker igjen
I kveld er kvelden!
- Jeg vet ikke om jeg kan gjøre dette. - Ingen tid til å bli blyg nå.
- Du må være modig og tapper. - Modig! Tapper!
Det blir musikk. Romantisk stearinlys...
Besørget av meg.
Når øyeblikket er inne, betror du henne din kjærlighet.
Ja, jeg bet... Jeg bet... Nei, jeg kan ikke.
- Du bryr deg jo om jenta? - Mer enn noe.
Da må du si det til henne.
Voilà! Å, du ser så... så...
...dum ut.
Ikke akkurat ordet jeg var ute etter. Kanskje litt mer på toppen.
Damen venter.
I et hav av år
Solen går sin gang
Drøm og fantasi
Som igjen skal bli
Kjærlighetens sang
Rekke fram en hånd
Mot en lukket dør
Lykken er en venn
Som kan åpne den
Nå som ofte før
Selv i iskald sjel
Trenger solen inn
Og så kan det skje
Kulde brytes ned
I et frossent sinn
Hun og han er sant
To som nesten vet
Kun en liten tvil
Varmen i et smil
Er det kjærlighet?
Mot det store hav
Renner tidens elv
Hvem kan bygge bro
Mellom tvil og tro
Kjærligheten selv
Hvem kan bygge bro
Mellom tvil og tro
Kjærligheten selv
Opp i skapet med deg nå, Skipp. Du skulle vært i seng nå.
Natt'a, vennen.
Belle...
Er du... lykkelig her hos meg?
Ja.
Hva er det?
Hvis jeg bare kunne få se far igjen. Bare et øyeblikk.
Jeg savner ham sånn.
Det fins en måte...
Dette speilet vil vise deg hva som helst... hva du enn vil se.
Jeg vil gjerne se min far, er du snill.
Pappa! Å nei!
Han er syk! Kanskje han holder på å dø! Og han er helt alene!
Da... må du reise til ham.
- Hva sa du? - Jeg slipper deg fri.
- Du er ikke min fange lenger. - Mener du at jeg er fri?
Ja.
Å, takk!
Hold ut, pappa, jeg kommer.
Ta det med deg, så du alltid kan se deg tilbake...
...og huske meg.
Takk for at du forstår hvor mye han trenger meg.
Deres Høyhet, jeg må si dette går strålende.
Jeg visste at du hadde det i deg.
Jeg lot henne gå.
Ja, ja... strål...
Hva gjorde du? Hvordan kunne du gjøre det?
- Jeg måtte. - Ja, men, men... Hvorfor?
Fordi jeg elsker henne.
- Hva gjorde han?! - Ja...
- Det er dessverre sant. - Reiser hun?
Men han var så nær.
Etter all denne tiden har han endelig lært å elske.
Det burde bryte trolldommen!
Det er ikke nok. Hun må elske ham også.
Nå er det for sent.
Pappa! Pappa!
De er tilbake!
Belle!
Det er i orden, pappa, jeg er hjemme.
Jeg trodde aldri jeg skulle få se deg igjen.
- Jeg har savnet deg sånn! - Men Udyret? Hvordan unnslapp du?
Jeg unnslapp ikke, han slapp meg fri.
- Det fryktelige Udyret? - Han er annerledes nå.
Han har forandret seg på et vis.
Hei!
En blindpassasjer!
Hei, småen! Jeg trodde ikke jeg skulle få se deg igjen.
Belle! Hvorfor dro du? Liker du oss ikke lenger?
Selvsagt gjør jeg det, Skipp, men...
- Hva gjelder det? - Jeg er kommet etter din far.
- Min far? - Ikke vær redd, mademoiselle.
Vi skal passe godt på ham.
Far er ikke gal!
Han bablet som en gærning! Det hørte alle!
- Nei, dere får ikke lov! - Belle?
Maurice! Si meg, gammern, hvor stort var udyret igjen?
Han var... Han var enorm!
Jeg vil si 2.40... nei, 3 meter høy.
Stort gærnere går det ikke an å bli!
Det er sant, sier jeg dere!
- Ta ham bort herfra! - Slipp meg!
Nei! Dette kan dere ikke gjøre!
Stakkars Belle. Synd med faren din.
Du vet at han ikke er gal, Gaston.
Jeg kan kanskje oppklare denne lille misforståelsen... hvis...
- Hvis hva? - Hvis du gifter deg med meg.
Ett lite ord er alt det tar, Belle.
- Aldri! - Som du vil.
Slipp meg!
Min far er ikke gal, og jeg kan bevise det!
Vis meg Udyret!
- Er det farlig? - Nei, han ville aldri skade noen.
Jeg vet han ser fæl ut, men han er snill og varsom. Han er min venn.
Visste jeg ikke bedre, ville jeg tro du hadde følelser for udyret.
Han er ikke noe udyr! Det er du!
Hun er like gal som gamlingen!
Udyret vil skremme vettet av barna! Og forfølge dem om natten!
Jeg får se å henge skalpen hans på veggen! Drep ham nå! Han må dø!
- Han vil drepe våre mødre - Han vil spise våre barn
Han er sulten på oss alle D'er på tide at vi tar'n
Legge byen i ruiner Vi må rydde ham av vei
Mot hans slott må vi marsjere
Kom igjen, hvem følger meg
Gjennom røyk, gjennom damp La oss gjøre klar til kamp
Det kan bli tøft nok Men vi klarer da så mangt
Be en bønn, det gjør godt Over broen til hans slott
Der vil vi finne no uhyre int'ressant
Ja, et dyr som har sylskarpe tenner
Og han glefser og brøler, Mon Dieu
Vær'ke redd, vær'ke dum Om han fråder av skum
Han skal blø! Han skal dø!
- Han skal dø! - Nei! Det kan du ikke gjøre!
Er du ikke med oss, er du mot oss! Hent gamlingen!
- Vekk med hendene! - Se til at de ikke varsler Udyret!
- La oss gå! - Må bli kvitt dette monstret!
- Hvem blir med? - Jeg blir! Og jeg! Og jeg!
- La oss nå sale på - Skyte hjertet opp i brystet nå
Vi stoler på Gaston, han viser vei
Ja, så støvføyka står skal vi innta spøkeslottet
D'erke daglig kost som venter, spør du meg
Nei, et beist som en kjempegorilla
Dette dyr, dette monster, parbleu
Fremad marsj, en, to, tre Sving ditt sverd, la det skje
Be en bønn, og så av sted!
Nå beleirer vi slottet og henter hans skalp
Jeg må advare Udyret. Dette er min feil. Hva skal vi gjøre?
Så, så, vi kommer nok på noe.
Han har klør, så vi bør ikke handle uforsvarlig
Han er simpelthen for farlig Han må dø!
Klar til kamp, hver især Slåss for alt som du har kjær
Og husk nå på at ordren er: At han skal dø!
Jeg visste det! Jeg visste det var tåpelig å håpe.
Bedre om hun ikke hadde kommet i det hele tatt!
- Hva var det? - Er det Belle?
- Sacre bleu! Invadeur! - Inntrengeur!
- Og de har speilet. - Si fra til herren.
Er det kamp de vil ha, er vi klare for dem. Hvem blir med?
Ja, av bytte kan man velge fritt Men husk at Udyret er mitt!
Mot i bryst, flagg til topps Vi marsjerer friskt og modig
Selv om kampen kan bli blodig, han skal blø!
Faner høyt, syng en sang Med vårt franske temperament
Så la oss synge gang på gang at han skal dø!
- Unnskyld meg, herre. - La meg i fred!
Men slottet er under angrep!
Han skal dø! Han skal dø!
- Dette virker ikke! - Lymiere! Vi må gjøre noe!
Vent litt! Jeg vet!
Han skal blø! Han skal dø!
Hva gjør vi nå, herre?
Det er det samme nå. Bare la dem komme.
Han skal dø! Han skal dø!
Han skal dø!
Nå!
Her kommer vi!
Hva i svarte?
Pass deg, Belle!
Det må dere bare prøve.
Her oppe, avskum! Nå!
Og hold dere borte!
Reis deg!
Hva er i veien, Udyr?
For snill og varsom til å ta igjen?
Nei!
- Belle... - Ikke gjør det, Gaston!
Hypp, Philippe!
Kom ut og slåss!
Var du forelsket i henne, Udyr?
Trodde du virkelig hun ville ha deg når hun hadde en som meg?
Det er over, Udyr! Belle er min!
Slipp meg. Slipp meg! Vær så snill, ikke gjør meg noe!
Jeg gjør hva som helst!
Kom deg ut.
Udyr!
Belle!
Belle...
Du kom tilbake.
Du... Du kom tilbake.
Selvfølgelig kom jeg tilbake. Jeg kunne ikke la dem...
Alt dette er min feil. Bare jeg hadde kommet før.
Kanskje... det er bedre... slik.
Ikke snakk sånn.
Du klarer deg.
Vi er sammen nå, alt skal gå bra.
I det minste...
...fikk jeg se deg en siste gang.
Nei! Nei!
Vær så snill, vær så snill, ikke gå fra meg.
Jeg elsker deg.
Belle! Det er meg.
Det er deg.
Lymiere! Klokksworth!
Mrs. Potts! Se på oss!
Mamma!
Du store!
Det er et mirakel!
L'amour...
Vel, Lymiere... Skal vi la glemt være glemt?
Selvsagt, mon ami. Jeg sa hun ville bryte trolldommen.
Unnskyld meg, gamle venn, men jeg trorjeg sa det til deg.
- Nei, jeg sa det til deg. - Langt ifra, din pompøse pappskalle!
En garde, ditt forvokste lommeur!
- Ta den! - Ikke dytt!
Vil de leve lykkelig alle sine dager, mamma?
Selvfølgelig, lille venn.
Må jeg fremdeles sove i skapet?
Mot det store hav
Renner tidens elv
Hvem kan bygge bro
Mellom tvil og tro
Kjærligheten selv
Hvem kan bygge bro
Mellom tvil og tro
Kjærligheten selv